Справа № 177/471/26
Провадження № 1-кп/177/155/26 
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 лютого 2026 року  м. Кривий Ріг
Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді -        ОСОБА_1  
за участю: 
секретаря судового засідання -         ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026041230000147 від 26.01.2026 з угодою про визнання винуватості, щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого в 
м. Салкинкуль Чистопольського району Кокчетавської області, Казахстан, громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм ТОВ «Атарінтранс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , інвалідності не має, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,- 
за участі:
прокурора ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_3 
захисника обвинуваченого – адвоката ОСОБА_5 

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, зберігання та носіння вибухових речовин, усвідомлюючи заборону вільного обігу вибухових речовин, та його караність, не маючи дозволу на їх придбання та зберігання, в порушення Положення про дозвільну систему (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576, з наступними змінами), Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів» (затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 зі змінами), вчинив злочин у сфері громадської безпеки на наступних обставин:
Так ОСОБА_3 , 26.01.2026року зранку, перебуваючи на вул. Кривбасівська с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області, неподалік від свого домоволодіння, в металевій трубі знайшов металевий предмет, круглої форми, зеленого кольору схожий на гранату РГД-5 разом з підривачем.
Після чого, маючи намір направлений на придбання, зберігання та носіння вибухових речовин та пристроїв підібрав вказану гранату та підривач від неї, таким чином придбавши, та відніс до власного помешкання і таким чином став зберігати знайдену гранату при собі без передбаченого законом дозволу за місцем свого мешкання, а саме у будинку АДРЕСА_2 .
26.01.2026 о 11-52 годині, по лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_6 про те що її чоловік за місцем їх мешкання зберігає предмет схожий на гранату. Виїздом СОГ на місце пригоди, а саме: АДРЕСА_2 , в ході огляду території даного домоволодіння, був виявлений предмет, який згідно висновку судової вибухово-технічної експертизи № CE-19/104-26/4483-ВТХ від 11.02.2026, є промислово виготовленим корпусом ручної осколкової наступальної гранати РГД-5, який до категорії вибухових пристроїв (бойових припасів) не належить, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини і належить до категорії вибухових речовин, а промислово виготовлений запал УЗРГМ-2, належать до категорії вибухових пристроїв. При передбачуваному конструкційному поєднанні (у зборі), надані на дослідження предмети утворюють промислово виготовлену осколкову наступальну ручну гранату РГД-5, яка належить до категорії бойових припасів та придатна для здійснення вибуху.
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками - незаконного придбання, зберігання, носіння вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.
У даному кримінальному провадженні між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 12026041230000147 від 26.01.2026, та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності його захисника адвоката ОСОБА_5 , 13.02.2026 укладено угоду про визнання винуватості, яка скріплена підписами сторін.
Відповідно до умов угоди, обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та згоден з обставинами вчинення вказаного кримінального правопорушення, правовою кваліфікацією.
Сторони угоди погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком, встановивши обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Обвинуваченому, захиснику, прокурору судом роз`яснено наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, згідно з ч. 2 ст. 473 КПК України, а також про те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України, прокурор має право протягом встановлених строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення, звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом та призначення йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.
Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку він уклав добровільно, надав згоду на призначення обумовленого сторонами покарання. 
Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 – адвокат ОСОБА_5 , проти затвердження угоди не заперечувала, вказувала, що угода укладена обвинуваченим добровільно, за її участі, затвердження угоди відповідає інтересам підзахисного.
Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, сторонам роз`яснені та зрозумілі.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, внаслідок якого шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.
У судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. 
Покарання, яке узгоджено сторонами угоди, відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, та враховує пом`якшуючу покарання обставину – щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, є обґрунтованим, відповідає меті покарання, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Також суд приймає до уваги те, що покарання визначено сторонами з урахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України, а ОСОБА_3 у судовому засіданні однозначно заявив, що зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Таким чином, при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст. 474 КПК України, судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.
Частиною 5 статті 469 КПК України визначено, що укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи вищевикладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди від 13.02.2026 про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_3 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази по справі відсутні, оскільки вищевказана граната та підривач знищені під час проведення експериментального підриву (полігонного випробування), що слідує з висновку експерта.
Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався. 
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13.02.2026 між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_4 , з однієї сторони, та обвинуваченим у даному провадженні ОСОБА_3 , за участі адвоката ОСОБА_5 , з іншої сторони, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12026041230000147 від 26.01.2026, щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 263 КК України.
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.
Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
Стягнути з ОСОБА_3 , судові витрати на користь держави на залучення експерта для проведення експертизи № СЕ-19/104-26/4483-ВТХ від 11.02.2026 у розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок (а.п. 32).
Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Матеріали кримінального провадження № 12026041230000147 від 26.01.2026 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі № 177/471/26 (провадження № 1-кп/177/155/26).
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. 
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя         ОСОБА_1