ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

04 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/14969/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу 8 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. (суддя Царікова О.В) в адміністративній справі №160/14969/25 за позовом ОСОБА_1 до 8 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність 8 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті йому за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. індексації грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, із визначенням місяців, в яких відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;
- зобов`язати 8 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 року відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, та особами рядового і начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44 та із урахуванням раніше виплачених сум;
- визнати протиправною бездіяльність 8 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої 
індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день її фактичної виплати;
- зобов`язати 8 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати.
В обгрунтування позовних вимог вказано, що ОСОБА_1 проходив службу у відповідача, яким не нараховувалася та не виплачувалася йому індексація грошового забезпечення в повному обсязі. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. 
У поданій апеляційній скарзі 8 Державний пожежно - рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області
просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити позов без розгляду. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що виплата індексації проводиться в межах наявних фінансових ресурсів, а також, що позивач не звертався до нього із заявою щодо компенсації втрати частини доходів, тому відповідно до правового висновку Верховного Суду, відсутні підстави для її нарахування та виплати. 
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі.
У період проходження ОСОБА_1 служби у 8 Державному пожежно - рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р., йому не нараховувалася та не виплачувалася індексація грошового забезпечення із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Вважаючи протиправною вказану бездіяльність, ОСОБА_1 звернувся до суду.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, зокрема, в період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно. Також, враховуючи невиплату позивачу сум індексації, суд вказав, що він має право на компенсацію втрати частини доходів за весь час затримки їх виплати.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо строку звернення до суду слід зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.
Законом України від 01 липня 2022 р. № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, які набули чинності з 19 липня 2022 р. Нова редакція вказаної статті більше не передбачала звернення до суду із позовом про стягнення заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.
Верховним Судом у постанові від 21 березня 2025 р. у справі №460/21394/23 вказано, що правовідносини, які мають місце у період до 19 липня 2022 р., підлягають правовому регулюванню згідно із положенням статті 233 КЗпП України у попередній редакції.
Тобто, до правовідносин в частині нарахування та виплати позивачу індексації за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р., має бути застосована редакція статті 233 КЗпП України, що діяла до 19 липня 2022 р.
По суті вимог слід зазначити наступне.
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).
В силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Згідно з пункту 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Верховним Судом в постанові від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21 зазначено, що схеми посадових окладів військовослужбовців затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294, яка була чинною з 01 січня 2008 р. до 01 березня 2018 р. Тобто січень 2008 р. є місяцем підвищення доходу (посадового окладу), за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення. У суду наявні підстави зобов`язати суб`єкта владних повноважень здійснити на користь особи перерахунок та виплату індексації грошового забезпечення, і це не є втручанням у дискреційні повноваження останнього.
Щодо відсутності фінансування на виплату індексації.
Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019 р. у справі №240/4911/18, від 07 серпня 2019 р. у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019 р. у справі №620/1892/19, від 29 листопада 2021 р. у справі № 120/313/20-а, від 12 травня 2022 р. у справі № 200/7006/21, обмежене фінансування жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.
Отже, вірним є висновок суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
Щодо компенсації втрати частини доходів слід зазначити наступне.
Статтею 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. 
Водночас, використане у статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» формулювання, що компенсація обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого грошового доходу за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення (постанови Верховного Суду від 17 листопада 2021 р. у справі №460/4188/20, від 27 липня 2022 р. у справі №460/783/20, від 11 травня 2023 р. у справі №460/786/20, від 22 травня 2025 р. у справі №160/19149/23).
Також, Верховний Суд в постанові від 02 квітня 2024 р. у справі №560/8194/20 відступив від висновків, викладених у постановах від 09 червня 2021 р. у справі №240/186/20, від 17 листопада 2021 р. у справі №460/4188/20, від 27 липня 2022 р. у справі №460/783/20, від 11 травня 2023 р. у справі №460/786/20 та вказав, що у особи виникає право на звернення до суду з вимогами щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, незалежно від факту її звернення до органу із відповідною заявою та отримання відмови.
Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд в постанові від 30 вересня 2025 р. у справі №160/10768/24. 
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у відповідача обов`язку нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по день фактичної виплати. 
В зв`язку із чим, відсутні підстави для скасування оскарженого рішення суду першої інстанції, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу 8 Державного пожежно - рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. в адміністративній справі №160/14969/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 лютого 2026 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш