Справа №295/7039/25
Категорія 327
3/295/433/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2026 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чорній Р.О., розглянувши матеріали, які надійшли з ВАП управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 29.04.2025 близько 11 години 20 хвилини, перебуваючи в класі приміщення ліцею №7, що за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 79, на перерві голосно кричав поблизу єдиного чуючого вуха однокласниці ОСОБА_3 , внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода її психологічному або фізичному здоров`ю. 
ОСОБА_1  в судовому засіданні пояснила, що з протоколом не згодна. Подія сталась 29.04.2025 на перерві між 2 та 3 уроком, або 3 та 4 уроком. На перерві діти, а саме, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і інші діти залишились в класі та складали лего. Під час спільного складання лего ОСОБА_6 двічі зачепила кораблик сина. Коли зачепила вперше – син ніяких зауважень не робив, а коли вдруге – він голосно зробив їй зауваження. ОСОБА_7 стверджує, що не кричав спеціально на вухо ОСОБА_5 . При цьому, ОСОБА_7 не знав, що ОСОБА_6 має проблеми зі здоров`ям, зокрема, з вухом. Про подію дізналась від класного керівника. Вдома ввечері спілкувалась з сином з приводу виниклої ситуації, при цьому ОСОБА_7 був зляканий та дуже засмучений, оскільки його зробили винним не розібравшись у виниклій ситуації, всі діти бігали і кричали, він навмисно не хотів спричинити ОСОБА_5 будь-яку шкоду.
ОСОБА_2 , в присутності бабусі ОСОБА_8 , не підтвердив, що ОСОБА_6 , коли двічі проходила за його спиною, саме навмисно зачепила його кораблик. Коли вперше зачепила кораблик, він промовчав, а коли вдруге зачепила, а кораблик стояв на краю - він не втримався і крикнув їй щось. Що саме не пригадує, після чого почали кричати і інші діти, які грались на перерві, а в даній ситуації зробили винним його. Коли кричав в бік ОСОБА_5 перебував від неї на відстані близько 1 метра. Навмисно до ОСОБА_5 не підходив і не нахилявся до неї, щоб крикнути саме на вухо. Класний керівник та асистент в класі були відсутні. Підтвердив, що також мав конфлікт з однокласником ОСОБА_9 та ОСОБА_6 зробила йому зауваження. Як він відреагував на зауваження ОСОБА_5 – не пам`ятає. ОСОБА_5 до цього ніколи йому не повідомляла, що має проблеми з вушком.
Потерпіла ОСОБА_10 , в присутності законного представника – батька ОСОБА_11 , пояснила, що на перерві стояла біля дошки, малювала малюнки. В цей час ОСОБА_7 на коридорі чіплявся до їх однокласника - ОСОБА_12 . Вона запитала ОСОБА_7 , чому він зачіпає ОСОБА_9 , на що ОСОБА_7 голосно крикнув про те, що він нікого не зачіпає і повернувся складати лего. Крикнув не на вухо, а на неї, ніби робив зауваження в агресивній формі. ОСОБА_7 не було відомо, що вона має проблеми з вухом. Вона лего взагалі не складала. Після крику ОСОБА_7 залишилась стояти біля дошки. Потім почався урок і у неї почали боліти вухо та голова. Під час інциденту вчительки не було, вона відійшла до вбиральні. В класі залишились однокласниця ОСОБА_4 та ще однокласники, хто саме – не пригадує, серед них був і ОСОБА_7 . Жодних корабликів ОСОБА_7 вона не зачіпала, повз нього не ходила. Після того, як у неї розболілись вухо та голова, приїхала мама та вони разом поїхали в лікарню в Станишівку. Наступного дня ОСОБА_7 знову кричав («я тебе дожену»), не до неї, а просто, голосно на увесь клас, а тому, вона була вимушена знову їхати в ОСОБА_13 з мамою. На її думку, ОСОБА_7 не хотів спричинити їй шкоду, він не кричав на вухо. ОСОБА_7 вибачився перед нею за даний випадок, залишив цукерки під її партою після свого дня народження, бо в цей день її в школі не було. Просила суворо «не карати». У судовому засіданні визнана судом потерпілою. 
Законний представник потерпілої ОСОБА_10 – батько ОСОБА_11 пояснив, що йому зателефонувала колишня дружина, повідомила, що є проблема. Зокрема, їй зателефонувала класний керівник їх доньки та повідомила, що ОСОБА_5 погано і вона разом з донькою поїхали до лікарні. Він також приїхав в лікарню до доньки та колишньої дружини. За результатами огляду доньки спеціалістом до матеріалів справи долучено відповідну медичну документацію. Вважає, що ОСОБА_7 бачив (візуально), що у ОСОБА_5 є проблеми (вушко не розкрите). На даний час донька ходить зі слуховим апаратом, на час події слуховий апарат був відсутній. Ліве (здорове) вухо повністю в нормі. Просив визнати винною ОСОБА_1 , оскільки остання після вказаного інциденту належних висновків не зробила, її син чіпляється до однокласників, перешкоджає навчальному процесу, негативно характеризується. 
Свідок ОСОБА_14  – мати ОСОБА_6 - пояснила, що 29.04.2025 близько 11 години їй зателефонувала донька зі школи, та сказала, що дуже сильно стріляє у вусі через те, що викрикнули на вухо, відповідно, забрала відразу доньку зі школи та поїхали в Станишівку до лікаря, у якого стоять на обліку. В лікарні провели обстеження, та впродовж 3 тижнів їздили на таке обстеження, так як було акустичне враження слухового нерву, а також 3 тижні були вдома, бо будь-який шум був заборонений. Зі слів доньки відомо, що ОСОБА_7 підбіг і вигукнув на те вушко, яке здорове (ліве), після цього воно відразу почало боліти. На праве вухо не чує взагалі. Біль в правому вусі відсутній, навіть після проведення операції. Ліве вухо до подій 2025 було здорове. 
Свідок ОСОБА_15 , яка є класним керівником ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , в судовому засіданні (14.11.2025) пояснила, що свідком події не була. Інцидент стався на перерві, у вівторок, коли вона по графіку чергує в коридорі. Після закінчення 2-го уроку залишила дітей в класі, які грались в лего, серед дітей були ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . Приблизно через 5 хвилин до неї підійшла ОСОБА_5 та поскаржилась, що ОСОБА_7 дуже голосно крикнув, внаслідок чого їй заболіло вушко. При цьому, повідомила, що батькам телефонувати не потрібно, а у разі необхідності, якщо біль посилиться, - повідомить. Цього дня, ОСОБА_5 зі школи забрав дідусь як зазвичай. Наступного дня, ОСОБА_5 поскаржилась на сильний біль у вусі, після чого до школи за викликом прибула мама та забрала ОСОБА_5 зі школи. На перерві в школі завжди шумно, оскільки діти на перерві бігають, відпочивають. Не може стверджувати, що ОСОБА_7 навмисно кричав ОСОБА_5 на вухо. ОСОБА_7 часто поводить себе голосно, коли грається, раніше такі випадки вже були. Вона знала, що у ОСОБА_5 є проблеми з вухом. На загал таку інформацію не розголошувала, оскільки не має права. ОСОБА_7 не знав, що у ОСОБА_5 є проблеми з вухом, класний керівник про це йому не розповідала. ОСОБА_5 не повідомляла їй, що ОСОБА_7 кричав їй навмисно прямо на вухо. ОСОБА_7 недовго навчається в класі. Після інциденту ОСОБА_7 почав реагувати на зауваження, виправляється, поведінка стала краще. З ОСОБА_7 та його мамою батьки ОСОБА_5 не обговорювали проблеми ОСОБА_5 зі здоров`ям. Були випадки, щоб ОСОБА_7 поводився агресивно стосовно інших учнів ліцею. Також повідомила, що мама ОСОБА_7 неодноразово вибачалась за виниклу ситуацією перед класним керівником, наразі ОСОБА_7 записано на гурток з легкої атлетики, планують запис на гурток з рукоділля, оскільки ОСОБА_7 дуже творча дитина. 
Свідок ОСОБА_16 , яка є законним представником свідка ОСОБА_17 , який в судове засідання не з`явився, так як перебуває за кордоном, пояснила, що зі слів сина їй відомо, що його однокласницю образив її однокласник, а саме, ОСОБА_7 , який обійняв ОСОБА_5 за шию та крикнув сильно дівчинці на вухо. Від поліцейської дізналась, що внаслідок крику дівчинці спричинено шкоду здоров`ю. Також, від поліцейської дізналась, що ОСОБА_7 кричав після того як ОСОБА_5 заступилась за її сина, на якого нападав ОСОБА_7 . ОСОБА_9 в день події та після події їй нічого не розповідав, можливо, йому стало соромно, що за нього заступилась дівчина. ОСОБА_9 раніше скаржився на ОСОБА_7 . Про подію дізналась від поліцейської, яка запросила написати пояснення. Після дзвінка поліцейського почала цікавитись про виниклу ситуацію у сина. ОСОБА_18 син не розповідав, лише те, що написала в письмових поясненнях, які долучені до матеріалів справи. Допускає, що син міг оговорити ОСОБА_7 , оскільки ображений на нього. Точну дату події син не називав. Про дату події довідалась від поліцейської.
Опитана в ході судового розгляду як спеціаліст – судово-медичний експерт ДСУ "Житомирське ОБСМЕ" ОСОБА_19  пояснила, що з представленої їй в судовому засіданні з матеріалів справи медичної документації, у тому числі, консультаційного висновку спеціаліста (а.с. 9-10) встановлено, що станом на 30.04.2025 лікарем-отоларингологом, даних про будь-яку патологію здорового лівого вуха у ОСОБА_3 не виявлено, у тому числі, акустичної травми. Встановлений діагноз стосується вродженої вади правого вуха. Дитині проведено аудіограму лівого вуха, на якій зафіксовано нормальну величину слуху. В подальшому 03.05.2025 дитині проведено обстеження в ТОВ «Оксфорд Медікал» (а.с. 130), з консультаційного висновку отоларинголога встановлено, що детально дитина не обстежувалась та не лікувалась. Дані про акустичну травму зазначені лише мамою, об`єктивно барабанна перетинка не змінена, розриву немає. На підставі огляду встановлено діагноз: шумові ефекти внутрішнього вуха та повне збереження слухового сприйняття на здоровому вусі. З медичних препаратів для лікування призначено протизапальні препарати.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її сина, потерпілу, її законного представника, свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що під час судового розгляду не здобуто доказів про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.184 КУпАП, за вказаних у протоколі обставин, що робить неможливим притягнення її до адміністративної відповідальності за даною статтею.
На підтвердження вини ОСОБА_1 , окрім протоколу, суду надано характеристику та соціально-психологічну характеристику на ОСОБА_2 , заяви ОСОБА_14 на ім`я директора ліцею, консультаційний висновок спеціаліста від 30.04.2025, копію посвідчення серія НОМЕР_1 законного представника (опікуна) дитини з інвалідністю ОСОБА_14 , медичну документацію, письмові пояснення ОСОБА_15 , ОСОБА_11 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_16 , ОСОБА_23 , ОСОБА_1 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , протокол засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) №3 від 06.05.2025, пояснення ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , рапорт поліцейської.
Також, на запит суду надано відеозапис з боді-камер патрульної поліцейської, на якому зафіксовано складання протоколу стосовно ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що після оголошення перерви на коридорі чутно значний шум і крики дітей.
Згідно з протоколом засідання комісії з розгляду випадку булінгу (цькування) №3 від 06.05.2025 ОСОБА_26 повідомив, що ОСОБА_27 просто крикнув голосно «А-а-а-а.» (п.29), при цьому до ОСОБА_5 він не підходив, проте крикнув так, що на весь клас було чутно (п.36). ОСОБА_28 повідомила, що ОСОБА_7 голосно крикнув на вухо ОСОБА_5 , після того як остання випадково зачепила кораблик ОСОБА_7 з лего (п.40), при цьому зазначила, що ОСОБА_7 та ОСОБА_6 грались за протилежними сторонами столу (п.42). За результатами засідання комісія ухвалила рішення, що випадок між ОСОБА_7 і ОСОБА_6 є одноразовим ситуативним конфліктом.
В судовому засіданні, яким завершено справу, за участю ОСОБА_1 та законного представника потерпілої ОСОБА_11 на запитання суду щодо будь-яких клопотань про доповнення з`ясування обставин та перевірку їх доказами, долучення та дослідження інших доказів, окрім тих, які наявні в справі, не надійшло. 
При винесенні постанови суд враховує, що дійсно ОСОБА_2 29.04.2025 на перерві між уроками в присутності однокласниці ОСОБА_3 голосно крикнув, будучи незадоволеним її діями, однак зробив це не з метою нашкодити її здоров`ю, у тому числі, єдиному здорову лівому вуху, а таким чином висловив своє обурення. Вказане підтверджується як поясненнями ОСОБА_2 так і потерпілої ОСОБА_10 – безпосередніх учасників події, які узгоджуються з об`єктивними даними - медичною документацією з урахуванням пояснень спеціаліста, наданих в судовому засіданні (відсутність будь-яких патологій та акустичних травм лівого вуха). 
Суд пояснює наявність розбіжностей в поясненнях учнів, які наявні в матеріалах справи, малолітнім віком останніх, а щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , зокрема, щодо причини, через яку ОСОБА_2 голосно крикнув (зачепила кораблик, зробила зауваження тощо), також значним проміжком часу між подією та опитуванням в судовому засіданні (14.11.2025). Суд також враховує як пояснення ОСОБА_2 , так і пояснення потерпілої, а також їх класного керівника, про те, що ОСОБА_7 не було відомо про хворобу ОСОБА_6 щодо правого вуха до вказаної події, а також пояснення класного керівника про позитивні зрушення в цілому в поведінці ОСОБА_2 після події. 
Разом з тим, суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_16 , надані в судовому засіданні щодо того, що ОСОБА_7 навмисно підійшов до ОСОБА_6 і крикнув на єдине чуюче вухо, у зв`язку з тим, що про вищевказану подію їй стало відомо від сина, який мав неприязні стосунки з ОСОБА_2 . Крім того, свідок зазначила, що, її син міг оговорити ОСОБА_7 через наявний між ними конфлікт. 
Безпосередньо перед судовим засіданням, яким завершено розгляд справи, законним представником потерпілої долучено консультативний висновок отоларинголога від 07.02.2026, однак суд враховує, що вказане дослідження проведено через значний проміжок часу після події, та крім того, в ньому також відсутні будь-які дані про патологію чи акустичну травму лівого вуха. 
Суд також враховує, що відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь. 
З урахуванням того, що факт навмисного викрикування саме на здорове (ліве) вухо потерпілої ОСОБА_2 з метою спричинити шкоду її здоров`ю, обізнаність при цьому, що остання має вади з правим вухом, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а також того, що будь-яка патологія, акустична травма лівого вуха, погіршення слуху тощо в результаті вказаної події відсутні, суд вважає, що справа стосовно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, -
п о с т а н о в и в :
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1  за ч.1 ст.184 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з дня її винесення.
Суддя Роман ЧОРНІЙ