Справа № 167/145/26
Номер провадження 3/167/67/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року м. Рожище

Суддя Рожищенського районного суду Волинської області Требик В.Б., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), одруженого, підприємця, проживає у АДРЕСА_1 ), 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
в с т а н о в и в :

25 січня 2026 о 17:26 на вул. Героїв УПА у м. Рожищі Луцького району Волинської області ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота), керував транспортним засобом – автомобілем марки «Volkswagen Transporter» (д.н.з. НОМЕР_2 ) і, на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд щодо визначення стану сп`яніння, відмовився, чим порушив
п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 25 січня 2026 року вшановував пам`ять про загиблого товариша і об 11 год. випив 50 грамів віскі. Приблизно о 18 год. їхав додому автомобілем марки «Volkswagen Transporter» і на вул. Героїв УПА в м. Рожищі його зупинили поліцейські, оскільки він забув увімкнути фари. Правоохоронці запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або відмовитися від його проходження і ОСОБА_1 обрав відмовитися. В медичному закладі пройти огляд не пропонували, тому ОСОБА_1 , за порадою знайомого, після складання адміністративних матеріалів, самостійно звернувся в наркодиспансер, де й було встановлено, що він тверезий. 
Захисник Петрук В.А. зазначив, що у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не вказано, яким пристроєм проводився відеозапис, а також не зазначено доказів, які додаються до протоколу і підтверджують факт вчинення ним правопорушення. Звернув увагу на некоректну роботу пристроїв відеозапису, оскільки на відео із нагрудної камери поліцейського час зупинки транспортного засобу значиться 17:23:22, у той час як на реєстраторі 17:27:02. Посилався на те, що поліцейський, повідомивши ОСОБА_1  про право відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, ввів його в оману. ОСОБА_1  сприйняв ці обставини як можливість використати своє право без негативних наслідків для себе і не усвідомлював, що така бездіяльність утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зауважив, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено його прав, не повідомлено, яким саме приладом «Драгер» («6810» чи «6820») пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння. Просив закрити провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1
ст. 130 КУпАП.
Із обставин справи слідує, що ОСОБА_1 та його захисник Петрук В.А. визнають факт керування автомобілем марки «Volkswagen Transporter», вживання алкогольних напоїв за кілька годин до керування транспортним засобом, однак в невеликій кількості, натомість оспорюють перебування в стані алкогольного сп`яніння, доводять порушення поліцейським процедури проведення огляду та складання адміністративних матеріалів.
Перевірячи ці доводи, суддя виходить з такого.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він, як особа, яка керує транспортним засобом, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Норма ч. 1 ст.130 КУпАП встановлює відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, такі дії особи, яка керує транспортним засобом, самостійно складають об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і неперебування в стані алкогольного сп`яніння, як про це доводять ОСОБА_1 та його захисник Петрук В.А., посилаючись на консультаційний висновок спеціаліста Волинської обласної психіатричної лікарні від 25 січня 2026 року № 38, не впливає на вирішення цієї справи. З дослідженого під час розгляду справи відеозапису з місця події слідує, що поліцейський, встановивши наявність у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у виді різкого запаху з порожнини рота, щонайменше тричі пропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів або ж в закладі охорони здоров`я, однак ОСОБА_1 відмовився та зазначив «випив, не буду дути, бо надую» (файл YUN0000000_000000_260125_175023АА.MP4 17:51:07, 17:51:39, 17:51:51). При цьому, доводи захисника ОСОБА_2 щодо введення поліцейськими в оману ОСОБА_1 не заслуговують на увагу, оскільки останній має посвідчення водія, а тому, в силу положень п. 1.3 ПДР, зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, зокрема й п. 2.5 ПДР, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Більше того, із дослідженого відеозапису вбачається, що, хоча поліцейський й повідомив ОСОБА_1 про можливість відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння, однак одразу ж вказав на наслідки, які при цьому настануть, – у вигляді складення адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння (файл YUN0000000_000000_260125_175023АА.MP4, 17:51:14-17:51:18).
Під час розгляду справи також не знайшли свого підтвердження доводи захисника Петрука В.А. щодо нероз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його прав, оскільки із відеозапису однозначно вбачається, що після відмови ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану сп`яніння, поліцейський одразу роз`яснив положення ст. 268 КУпАП (17:54:51-17:55:20). При цьому, особою, яка проводила адміністративне розслідування, не здобуто будь-яких доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з його слів, оскільки останній відмовився давати пояснення по справі, що віднайшло своє відображення
у графі 14 протоколу «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», чим фактично використав передбачене ст. 63 Конституції України право не давати показання щодо себе.
Доводи захисника про допущені порушення під час оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення не свідчать про наявність таких обставин, що істотно впливали б на вирішення питання щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, що є предметом судового розгляду, а тому відхиляються суддею.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість доводиться протоколом про адміністративне правопорушення від 25 січня 2026 року серії ЕПР1
№ 575265, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, копією постанови серії ЕНА
№ 6565611 та відеозаписами із місця події.
Таким чином суддя дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він, як водій (згідно з довідкою Відділу поліцейської діяльності № 1 (м. Рожище) Луцького районного управління поліції ГУНП у Волинській області від 26 січня 2026 року
№ 11487-2026 ОСОБА_1 видано посвідчення водія НОМЕР_3 ), керував транспортним засобом і, на вимогу поліцейського пройти у встановленому законом порядку огляд щодо визначення стану сп`яніння, відмовився. Тому, приймаючи до уваги дані щодо особи ОСОБА_1 , який одружений, працевлаштований, за місцем проживання характеризується позитивно, має посвідчення учасника бойових дій, однак зважаючи на характер вчиненого діяння, ступінь суспільної шкідливості проступку та безальтернативність адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч. 1
ст. 130 КУпАП, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.
Крім того, на підставі ст. 401  КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» стягненню з  ОСОБА_1 підлягає судовий збір в розмірі 665,60 грн.
Виходячи з наведеного та керуючись ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнути із  ОСОБА_1  665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень
60 (шістдесят) копійок судового збору в дохід держави.
Судовий збір має бути сплачений на рахунок: отримувач коштів – ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106; призначення платежу: судовий збір.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.
Відповідно до ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати ОСОБА_1 штрафу не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, при здійсненні примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення із ОСОБА_1 стягується подвійний розмір штрафу – 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Суддя:          В.Б. Требик