Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2026 року Справа№200/994/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Хомич Іван Олександрович (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся через підсистему “Електронний суд” до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (код ЄДРПОУ 22933548, 08500, Київська обл., місто Фастів(з), вул. Саєнка Андрія, будинок 10), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Г.Чекірди, будинок 10) про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.08.2025 №103650016046, яким відмовлено у перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983 на посаді 2 розряду тарної дільниці в Дебальцевському заводі по ремонту металургійного обладнання та з 01.08.1990 по 31.12.1998 на посаді лікаря-травматолога в Дебальцівській центральній міській лікарні та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 05.08.2025.
В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що при призначенні позивачу з 26.03.2025 пенсії управлінням ПФУ не враховано до його страхового стажу періоди 06.09.1982 по 26.08.1983, з 01.08.1989 по 31.07.1990 та з 01.08.1990 по 31.12.1998. Записи в трудовій книжці серії НОМЕР_3 підтверджують роботу в ці періоди. Зазначає, що оригінал трудової книжки залишився у роботодавця (на тимчасово окупованій території), разом з цим позивачу надано належним чином засвідчену роботодавцем копію. Вважає наявним право на зарахування періодів роботи до страхового стажу.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2026 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
На підтвердження сплати судового збору у розмірі 1064,96 грн надана квитанція від 12.02.2026.
На адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області надійшов відзив на адміністративний позов, зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування своєї позиції зазначив, що при призначенні пенсії за віком, до стажу позивача не були зараховані періоди роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983, з 01.08.1989 по 31.07.1990 та з 01.08.1990 по 31.12.1998, оскільки до заяви від 06.05.2025 позивач долучив відскановану копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , а не оригінал.
Враховуючи вищезазначене, позивачу було відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії до призначення у зв`язку з наданими додатковими документами.
Крім того, Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області стверджує, що не є належним відповідачем по справі, так як саме Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області було прийнято спірне рішення.
Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не скористалось правом надання відзиву на адміністративний позов.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває з 26.03.2025 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV.
05.08.2025 позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою щодо перерахунку пенсії допризначення у зв`язку з наданим додатковими документами.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.08.2025 №103650016046, за принципом екстериторіальності ОСОБА_1 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю повного пакету документів.
Вказане рішення мотивоване тим, що до заяви ОСОБА_1 надав паспорт від 22.06.2002 серія НОМЕР_4 , довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру та довідку від 20.02.2015 № 11-02-09/10-32 про включення ОСОБА_1 до автоматизованої бази даних медичних, фармацевтичних та науково-педагогічних працівників сфери управління МОЗ України, однак документи, що визначають право на перерахунок пенсії, відсутні.
Листом ГУ ПФУ у Київській області від 17.12.2025 №1000-0202-8/159067 повідомило позивача, що страховий стажу позивача складає 32 роки 6 місяців 11 днів. При призначенні пенсії за віком до стажу позивачу не були зараховані періоди роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983, з 01.08.1989 по 31.07.1990 та з 01.08.1990 по 31.12.1998, оскільки до заяви від 06.05.2025 ОСОБА_1 долучив відскановану копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , а не оригінал.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Згідно ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно зі ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV).
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно зі ст. 62 Закону №1788-ХІІ документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі – Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1/зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1 зі мінами).
Пунктом 4.7 розділу IV Порядку № 22-1 встановлено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Згідно з підпунктом 2 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи; документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 року № 8-1), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.
За приписами частин 1, 3 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для і оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Як визначено п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник сервісного центру: реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01.01.2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; повідомляє про і необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів тощо. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Подібні положення містяться у Законі України «Про адміністративну процедуру» від 17 лютого 2022 року № 2073-IX(надалі – Закон №2073-IX).
Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 36 Закону №2073-IX передбачає, що адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається, зокрема, за заявою особи щодо забезпечення реалізації її права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку, у тому числі щодо отримання адміністративної послуги.
Відповідно положень ст. 43 Закону №2073-IX у разі якщо заяву подано з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху.
Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а в разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі.
У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху.
Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків.
Необґрунтоване залишення заяви без руху не допускається.
З вищенаведеного вбачається, що якщо заяву про призначення пенсії подано особою з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, повинна залишити таку заяву без руху, вказати недоліки заяви та надати строк на їх усунення, що не було зроблено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону №1058-IV документи про призначення і (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
З аналізу наведених норм слід дійти висновку, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. При цьому, у разі відсутності трудової книжки або записів у ній органи Пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших документів.
Як вбачається з записів №1,2 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 , 06.09.1982 на підставі наказу №126 від 03.09.1982 позивач був прийнятий на посаду тесляра (мовою оригіналу - плотник) 2 розряду тарної дільниці в Дебальцевський завод по ремонту металургійного обладнання, де пропрацював до 26.08.1983 року та на підставі наказу №132 від 26.08.1983 був звільнений за власним бажанням у зв`язку зі вступом до вищого навчального закладу.
Поряд з цим, трудова книжка позивача містить запис про те, що 23.08.1983 позивач був зарахований на перший курс другого лікувального факультету Донецького медичного інституту, де навчався до 01.07.1989 до відрахування у зв`язку із закінченням інституту. Вказана інформація узгоджується з дипломом серії НОМЕР_5 .
Також із записів №5,6,7 трудової книжки позивача серії НОМЕР_3 вбачається, що позивач: 01.08.1989 на підставі наказу №160К/3 від 01.08.1989 прийнятий на посаду лікаря інтерна ортопеда-травматолога до травматологічне відділення в Макіївську міську лікарню (запис №5); 31.07.1990 на підставі наказу №137-к від 26.06.1990 звільнений у зв`язку із закінченням однорічного строку інтернатури по травматології (запис №6); 01.08.1990 на підставі наказу № 218-к від 31.07.1990 був зарахований на посаду лікаря-травматолога в Центральну міську лікарню м. Дебальцево(запис №7).
За даними, наявними з 01.01.1999 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5, позивач перебував у трудових відносинах з Дебальцівською центральною міською лікарнею, внаслідок чого лікарнею та Відділом охорони здоров`я Дебальцівської міської ради нараховувались та сплачувались соціальні внески до ПФУ.
Як вбачається з розрахунку стажу позивача за формою РС-право, до стажу позивача враховані періоди навчання останнього в Донецькому державному медичному інституті з 01.09.1983 по 27.06.1989 та період проходження позивачем інтернатури з 01.08.1989 по 25.06.1990, однак періоди трудової діяльності позивача, які визнаються відповідачами як страховий стаж, враховані останніми лише починаючи з 01.01.1999 згідно з даними, наявними в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5.
З матеріалів справи вбачається, що страхового стажу позивача не зараховані вищевказані періоди роботи, оскільки позивач надав пенсійному органу відскановану копію трудової книжки серії НОМЕР_3 , а не оригінал.
Матеріали справи свідчать, що пенсійний орган не зараховує до страхового стажу періоди роботи позивача в м. Дебальцеве на території Донецької області.
Місто Дебальцеве відноситься до населених пунктів Горлівського району Донецької області, які відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014. №1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2022 р. № 117-р) «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», належать до територій, на яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.
Як станом на день подання позивачем заяви про призначення пенсії (перерахунок пенсії), так і станом на день подання позову, м. Дебальцеве відноситься до тимчасово окупованої території відповідно до меж та переліку районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, затверджених Указом Президента України від 07 лютого 2019 року №32/2019.
Як зазначено в позові, у зв`язку з вказаними подіями позивач був вимушений виїхати на підконтрольну Україні територію наприкінці 2014 року. На момент виїзду з міста Дебальцеве, позивач перебував у трудових відносинах з Дебальцівською центральною міською лікарнею Донецької області, працюючи на посадах лікаря-ортопеда-травматолога та за сумісництвом на посаді лікаря-хірурга поліклінічного відділення, трудові відносини з лікарнею не були припинені, у зв`язку з чим оригінал трудової книжки серії НОМЕР_3 залишився в роботодавця, а позивач зміг отримати лише копію трудової книжки, засвідчену начальником відділу кадрів лікарні підписом та мокрою печаткою лікарні, що вбачається з трудової книжки, яка наявна в матеріалах пенсійної справи позивача.
Позивач набув трудовий стаж у період, коли населений пункт (м. Дебальцеве), на території якого працював позивач у спірні періоди, перебувало під контролем української влади. Трудова книжка серії НОМЕР_3 , засвідчену копію якої було надано пенсійному органу містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди. Записи про спірний період роботи засвідчені відповідними підписами відповідальних осіб та печатками товариства і дефектів їх вчинення не мають. Відомостей про те, що дані трудової книжки позивача щодо спірного періоду роботи містять неправдиві або недостовірні відомості немає.
До того ж, на підтвердження періоду роботи позивача з 01.08.1990 по 31.12.1998 позивачем була надана довідка МОЗ України від 20.02.2015 року № 11-02-09/10-32 з додатком - витягом з автоматизованої бази даних медичних, фармацевтичних та науково-педагогічних працівників сфери управління МОЗ України станом на 01.07.2014 інформації щодо ОСОБА_1 , з якого вбачаються відомості щодо обійманої посади позивача, відомості щодо наявності вищої медичної освіти, відомості щодо підвищення кваліфікації, відомості щодо атестації.
За даними автоматизованої бази даних ОСОБА_1 у відповідні періоди працював на посаді «лікар-ортопед-травматолог», та за сумісництвом, на посаді «лікар-хірург» поліклінічного відділення Дебальцівської центральної міської лікарні Донецької області.
Відомості з бази даних повністю співпадають з записами трудової книжки позивача, освітою позивача, даними, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5.
Отже, зазначена довідка та витяг містять інформацію про періоди роботи позивача у спірний період, а тому є належними документами, які підлягають врахуванню при обрахунку страхового стажу позивача.
З урахуванням ч. 3 ст. 44 Закону №1058-IV, розглядаючи заяву позивача про призначення (перерахунок) пенсії, пенсійний орган мав право ініціювати проведення перевірки інформації, яка міститься в трудовій книжці позивача, засвідчену копію якої було надано пенсійному органу, а також інформації, яка надана Міністерством здоров`я України та яка міститься в автоматизованих базах даних медичних, фармацевтичних та науково-педагогічних працівників сфери управління МОЗ України.
Підтвердження проведення такої перевірки пенсійним органом до суду не було надано.
Разом з тим, неможливість проведення перевірки такої інформації через те, що документація установ, де працював позивач у спірні періоди залишена на тимчасово окупованій території (м. Дебальцеве), не ставить у залежність особу щодо якої розглядається питання про призначення (перерахунок) пенсії, оскільки це не є підставою для відмови у зарахуванні стажу, а відтак не може свідчити правомірність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу, з огляду на істотні обмежені можливості збору доказів на окупованій території, у той час як встановлення цього факту має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право на пенсійне забезпечення позивача. Соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей. Тобто в розрізі даної справи та за умови підтвердження стажу, як громадянин України, позивач наділений правом на відповідний соціальний захист з боку держави, яка в особі своїх органів не може відмовляти у його наданні з формальних підстав.
У даному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, як орган пенсійного забезпечення не здійснив жодних дій, спрямованих на отримання відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у достовірності інформації, зазначеної в трудовій книжці позивача та витязі з автоматизованої бази даних медичних, фармацевтичних та науково-педагогічних працівників сфери управління МОЗ України.
Згідно з пп. 2 п. 6 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 за №28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.0.12015 за №40/26485, Головне управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на головне управління Фонду завдань.
Таким чином, законодавець не тільки наділив відповідача правом на перевірку відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, а й зобов`язав витребувати в установленому законодавством порядку відомості, необхідні для здійснення, покладених на пенсійний орган завдань та сприяти особам, що звернулись за призначенням пенсії, в одержанні відсутніх у них документів для призначення пенсії.
Отже, у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення (перерахунок) пенсії було недостатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставин, запропонувати позивачу надати інформацію щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Окрім того, слід звернути увагу на те, що Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1) встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів, які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організації. В тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.
Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.
Відтак, суб`єктом владних повноважень, у разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо записів у трудовій книжці позивача на момент їх внесення, не вжито заходи з метою перевірки відповідних відомостей.
Натомість відповідачем покладено тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав виключно на позивача.
Таким чином, відповідач 2 як пенсійний орган фактично переклав відповідальність за належне та правильне оформлення документів щодо відомостей про спірний період роботи на позивача, що є непропорційним заявленій легітимній меті (підтвердження періоду роботи позивача), тому зазначені дії не можна вважати такими, що вчинені обґрунтовано, добросовісно та розсудливо.
Неможливість позивача під час дії в Україні воєнного стану та окупацію міста Дебальцеве надати оригінал трудової книжки за умови надання засвідченої її копії та інформації з Міністерства здоров`я, не може бути підставою для відмови у зарахуванні періодів роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983 на посаді тесляра та з 01.08.1990 по 31.12.1998 на посаді лікаря-травматолога до страхового стажу та вказане не повинно покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача.
Крім того, суд наголошує, що незарахування до загального страхового стажу позивача вказаних вище періодів роботи буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п. 3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Таким чином, обставини, на які посилаються відповідачі, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії та у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983 та з 01.08.1990 по 31.12.1998, не можуть вважатися законними та обґрунтованими підставами для такої відмови. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову в перерахунку позивачу пенсії.
Разом з цим, вирішуючи питання про визначення належного органу Пенсійного фонду для перерахунку пенсії суд зазначає наступне.
Згідно пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, (далі - Порядок 22-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за №1566/11846 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1) засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено, що структурний підрозділ органу, що здійснює перерахунок пенсії, є саме, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, саме, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.
Оскільки Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області не здійснювало розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії, не приймало відповідного рішення, відсутні підстави для задоволення позову в цій частині.
Позовна вимога про зобов`язання виплатити заборгованість з пенсії після перерахунку не підлягає задоволенню як така, що є передчасною.
Вказаний висновок ґрунтується на тому, що на час розгляду справи Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області ще не здійснював позивачу перерахунок пенсії з урахуванням спірних періодів та, як наслідок, не визначав конкретної суми заборгованості після такого перерахунку. Спірні правовідносини виникли у зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи. При цьому, перерахунок пенсії належить до повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за принципом екстериторіальності, а фактичну виплату має здійснювати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області..
Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 КАС України).
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не доведено, що у спірних правовідносинах він діяв правомірно. 
Таким чином, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягає частковому задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи те, що фактично, позовні вимоги задоволенні, оскільки скасовано рішення про відмову в перерахунку пенсії, а вимога про зобов`язання вчинити певні дії є похідною, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача, сплачений ним судовий збір у розмірі 1064,96 грн.
Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 12.08.2025 №103650016046 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, 29000, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Г.Чекірди, будинок 10) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з 05.08.2025 із зарахуванням до страхового стажу періодів роботи з 06.09.1982 по 26.08.1983 та з 01.08.1990 по 31.12.1998.
В решті позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (код ЄДРПОУ 21318350, 29013, м. Хмельницький, вул. Гната Чекірди, 10) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати у розмірі 1064 (тисяча шістдесят чотири) грн. 96 коп.
Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя О.О. Кошкош