Справа № 569/8601/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року м. Рівне 

Рівненський міський суд в складі судді Першко О.О.,
секретар судового засідання Баланович М.В.,
з участю представника позивача Тітковець Ж.В.,
відповідача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Бодрягова В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне адміністративну справу за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, 

У С Т А Н О В И В:

09 квітня 2026 року до Рівненського міського суду Рівненської області звернулося Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області з позовом до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_1 , в якому просить затримати відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України, помістити відповідача до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.
В судовому засіданні представник позивача Тітковець Ж.В. позовні вимоги підтримала повністю з підстав викладених в адміністративному позові.
Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача Бодрягов В.С. в судовому засіданні позовні вимоги визнали та не заперечили проти задоволення позову. 
Суд, заслухавши представника позивача Тітковець Ж.В., відповідача ОСОБА_1 , представника відповідача Бодрягова В.С., дослідивши письмові докази по справі, дійшов такого висновку.
Як було встановлено в судовому засіданні, 07 квітня 2026 року співробітниками УСБУ в Рівненській області для з`ясування обставин щодо можливого порушення міграційного законодавства України до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області був доставлений громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який порушив закон про правовий статус іноземців та осіб без громадянства і перебуває в Україні понад строки встановлені законом.
Під час затримання у іноземця були відсутні будь-які документи, що посвідчують особу та дають право перетину кордону України, про що УДМС у Рівненській області складено довідку про особу від 07 квітня 2026 року.
За наявними в УДМС у Рівненській області обліками встановлено, що іноземець документований національним паспортом громадянина Республіки Білорусь НОМЕР_1 від 13 лютого 2015 року терміном дії - 13 лютого 2025 року та посвідкою на постійне проживання від 23 червня 2015 року (оформлена в обмін посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_2 від 03 листопада 2011 року). 
04 січня 2019 року ОСОБА_3 звернувся із заявою про анулювання посвідки на постійне проживання та дозвіл на імміграцію у зв`язку з виїздом на проживання в Республіку Білорусь.
22 лютого 2019 року Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну, дозвіл на імміграцію громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 був скасований, посвідка на постійне місце проживання вилучена. Іноземця було зобов`язано виїхати з України протягом місяця з дня отримання рішення про скасування дозволу на імміграцію.
25 липня 2019 року Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області прийнято рішення № 27 про примусове повернення з України громадянина Білорусі ОСОБА_4 та надано місячний строк для виконання рішення. Рішення ним не виконано.
07 квітня 2026 року за порушення правил перебування на території України відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу постановою про накладення адміністративного стягнення на відповідача накладений штраф в розмірі 3 400 грн 00 коп.
Рішенням номер: 5610100100000754 про примусове видворення з України іноземця або особи без громадянства від 07 квітня 2026 року було вирішено примусово видворити з України громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Як слідує з вказаного рішення громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_3 здійснив останній в`їзд в Україну 07 березня 2019 року через КПП «Сеньківка». Приїхав в Україну у приватних справах до родичів і проживав безвиїзно в Україні за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с. Данчиміст, та був документований посвідкою на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_3 від 23 червня 2015 року. Однак, від дозволу на імміграцію відмовився за особистою заявою та вищезазначену посвідку здав до УДМС у Рівненській області. Паспорт громадянина Білорусі втратив у 2019 році. 25 липня 2019 року стосовно ОСОБА_4 було прийнято рішення про примусове повернення № 27, яке іноземець не виконав у зв`язку з відсутністю паспорта та коштів. 07 квітня 2026 року за порушення правил перебування на території України ОСОБА_4 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 203 КУпАП. За наслідками розгляду протоколу на іноземця накладений штраф в розмірі 3 400 грн.
Як слідує з пояснень ОСОБА_4 , відібраних 07 квітня 2026 року головним спеціалістом СОЗНМРВ Рівненського МВ УДМС у Рівненській області Левчук М., відповідач пояснив, що приїхав в Україну 07 березня 2019 року через КПП «Сеньківка» у приватних справах до батьків. Мав посвідку на постійне проживання. Згодом сам відмовився від посвідки на постійне проживання та здав її до УДМС. 25 липня 2019 року притягувався до адміністративної відповідальності за порушення перебування в Україні. Було прийнято рішення про примусове повернення, яке не виконав. Надалі проживав в АДРЕСА_1 . 
Рішенням про поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні від 07 квітня 2026 року ОСОБА_4 поміщено до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою ідентифікації особи або для забезпечення примусового видворенню за межі України.
Таким чином, відповідач не вжив заходів щодо легалізації свого перебування в порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 та ухилився від виїзду з території держави у встановлені строки.
Зважаючи, що ОСОБА_3 вчинив порушення законодавства України про правовий статус іноземців, у нього відсутній документ, що посвідчує особу та дає право на в`їзд/виїзд з України, що в подальшому унеможливить проведення примусового повернення, застосування процедури реадмісії, позивач вказує, що необхідно застосувати передбачені законом заходи та затримати іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України з одночасним поміщенням до державної установи, що призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, а саме - Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.
Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
В силу вимог ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»).
Відповідно до статті 30 Закону «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
З аналізу наведених норм вбачається, що примусове видворення з України іноземця на підставі винесеного рішення адміністративного суду застосовується, якщо рішення про примусове повернення не виконано іноземцем в установлений строк без поважних причин або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання такого рішення.
Таким чином, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини: перша - прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; друга - ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття компетентним органом рішення про примусове повернення.
Адміністративний суд не має повноважень на примусове видворення іноземця чи особи без громадянства до прийняття компетентним органом щодо цього іноземця чи особи без громадянства рішення про примусове повернення.
Зазначене узгоджується також з позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від 25.06.2009 № 1 «Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні».
Крім того, аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16.12.2016 у справі № 359/7066/16-а.
Відповідно до ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.
Між тим, частина 1 статті 289 КАС України визначає що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно ч. 11 ст. 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.
Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.
У підпункті "f" п.1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.
Враховуючи те, що відповідач відповідно до ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», грубо та свідомо порушив законодавство України, останній не підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», тому суд має всі підстави вважати, що відповідач буде ухилятися від виїзду за межі території України.
Зважаючи на те, що ОСОБА_3 є громадянином Республіки Білорусь, не має паспортного або іншого документа, що б посвідчували його особу та/або давали йому право на виїзд з України, а тому потребує ідентифікації його особи. Водночас, останній порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, оскільки не довів законності перебування на території України. Застосування більш м`яких заходів суд вважає недоцільним з огляду на особу відповідача, на відсутність в нього легальних джерел доходу в Україні.
Відтак суд доходить до висновку про наявність обґрунтованих підстав для прийняття судом рішення про його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, а також поміщення в пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців.
Керуючись, ст. 6, 14, 72-77, 90, 139, 241-243, 245-246, 250, 286, 371 КАС України, суд 

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області до громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 про затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі України задовольнити повністю.
Затримати громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації та забезпечення в подальшому заходів щодо примусового видворення за межі України.
Помістити громадянина Республіки Білорусь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України строком на 6 місяців.
Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області, місцезнаходження: вул.16 Липня, буд. 6, м. Рівне, код ЄДРПОУ 37829784.
Відповідач: громадянин Республіки Білорусь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце перебування: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складене 09 квітня 2026 року.

Суддя О.О. Першко