ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ 
8-й під`їзд, Держпром, майдан Свободи, 5, м. Харків, 61022 
тел. приймальня (057) 705-14-14, тел. канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41 
_______________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3749/25	

Господарський суд Харківської області у складі:
судді Мужичук Ю.Ю. 
при секретарі судового засідання Крамарова Н.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" 	
до 	Обслуговуючого кооперативу "Дружба колективів" 	
про 	визнання договору укладеним 	
за участю представників:
позивача: Зубрич Д.О, адвокат;
відповідача: Карманов Є.В. ,самопредставництво.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Дружба колективів" в якій просить суд визнати договір №ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД на експлуатацію складових газорозподільної системи укладеним в редакції, яка наведена у прохальній частині позовної заяви.
Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача.
В обґрунтуванні позовних вимог зазначає про необхідність укладення договору, який є обов`язковим до укладення в силу спеціальних нормативних вимог пункту 2 розділу ІІІ "Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи" Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 № 2494.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи № 922/3749/25 постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 18 листопада 2025 року об 12:00 год.
07.11.2025 відповідачем до суду подано відзив (вх.№ 25979), в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись, зокрема, на відсутність у позивача порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, що, на думку відповідача, унеможливлює звернення до суду із заявленими вимогами. Відповідач обґрунтовує свою позицію тим, що Обслуговуючий кооператив «Дружба колективів» є непідприємницькою та неприбутковою організацією, не є споживачем природного газу та не належить до суб`єктів ринку природного газу у розумінні Закону України «Про ринок природного газу», у зв`язку з чим дія Кодексу газорозподільних систем, за твердженням відповідача, на нього не поширюється. Також у відзиві зазначено, що примушування відповідача до укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи порушує гарантоване Конституцією України право приватної власності, суперечить принципу свободи договору та є недопустимим, оскільки обмеження права власника на володіння, користування та розпорядження майном можливе виключно у випадках і в порядку, прямо встановлених законом, тоді як Кодекс газорозподільних систем, на переконання відповідача, не є законом і не може встановлювати обов`язок укладення договору в судовому порядку. Крім того, відповідач стверджує про відсутність належних та допустимих доказів направлення йому примірників спірного договору, заперечує факт ухилення від його підписання, а також посилається на наявність між сторонами раніше укладеного договору на експлуатацію складових газорозподільної системи. Окремо наголошує на зловживанні позивачем своїм монопольним становищем, невідповідності дій позивача принципам добросовісності, розумності та справедливості, а також можливого порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у зв`язку з чим відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.
17.11.2025 та 18.11.2025 відповідачем до суду надано тотожні за змістом додаткові пояснення (вх.№ 26721, вх.№ 26745) в яких наполягає на безпідставності заявлених позовних вимог та відсутності правових підстав для їх задоволення. Зокрема, стверджує, що між сторонами вже існують договірні правовідносини на підставі договору від 05.12.2024 про експлуатацію складових газорозподільної системи, який, на думку відповідача, є укладеним та чинним з огляду на вчинення сторонами конклюдентних дій, у тому числі фактичне використання позивачем газових мереж відповідача для розподілу природного газу. У зв`язку з цим відповідач вважає неможливим існування між сторонами двох договорів з тотожним предметом та заперечує наявність переддоговірного спору. Крім того, відповідач посилається на положення Цивільного кодексу України щодо письмової форми правочину, акцепту оферти, дії договору після його фактичного виконання, а також на правові позиції Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду, обґрунтовуючи висновок про те, що відсутність підпису позивача на договорі від 05.12.2024 не є підставою для визнання такого договору неукладеним. Окремо у додаткових поясненнях відповідач наполягає на пріоритеті норм Цивільного кодексу України над положеннями спеціального законодавства у сфері розподілу природного газу, зокрема Кодексу газорозподільних систем, вказуючи, що останній не є законом та не може встановлювати обов`язок укладення договору або обмежувати право приватної власності. У зв`язку з цим відповідач робить висновок про непоширення на нього дії пункту 2 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем. Також відповідач зазначає, що він не є споживачем природного газу, не користується газовими мережами у власних інтересах, а відтак не може бути віднесений до кола осіб, на яких поширюється дія Кодексу газорозподільних систем, та не зобов`язаний укладати договір експлуатації у запропонованій позивачем редакції. Звертає увагу суду на відсутність у матеріалах справи акта розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, відсутність, на його переконання, належних доказів направлення йому примірників спірного договору. Крім того вказує на відсутність у позивача порушеного права чи охоронюваного законом інтересу, що, на думку відповідача, є самостійною підставою для відмови у позові.
Протокольною ухвалою від 18.11.2025 на підставі статті 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 09.12.2025 оо 11:30.
Протокольною ухвалою від 09.12.2025 на підставі статті 183 ГПК України відкладено підготовче засідання на 23.12.2025 об 11:30.
22.12.2025 від позивача надійшло клопотання (вх.№ 29988), в якому просить долучити до матеріалів справи нотаріально завірені документи, щодо яких було зроблено переклад на українську мову, а саме- Довіреність філії від 12.12.2024; Технічні умови; акт про приймання завершеного будівництвом об`єкта системи газопостачання Домоволодіння за адресою: пр. Леніна, 65. м. Харків від 15.04.2011; акт приймання- передачі від 28.11.2013, БУДІВЕЛЬНИЙ ПАСПОРТ ПІДЗЕМНОГО (НАДЗЕМНОГО) ГАЗОПРОВОДУ, ГАЗОВОГО ВВОДУ, УВІДНОГО ГАЗОПРОВОДУ; заява голови Обслуговуючого кооперативу «Дружба колективів» від 28.11.2013.
22.12.2025 позивач до суду надав додаткові пояснення (вх.№ 30025), в яких обґрунтовує заявлені позовні вимоги, посилаючись на свій статус оператора газорозподільної системи, підтверджений ліцензією НКРЕКП на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, а також на обов`язковість виконання ліцензійних умов та приписів спеціального законодавства у сфері розподілу природного газу. Також з посиланням, зокрема, на положення Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про природні монополії», Кодексу газорозподільних систем та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, вказує, що свобода договору у даних правовідносинах є обмеженою державою в інтересах забезпечення безпеки та безперервності газопостачання. Позивач наголошує, що відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем між власником газорозподільної мережі та оператором ГРМ має бути укладений один із визначених законом договорів, з дотриманням форм, затверджених Регулятором, а укладення будь-яких інших договорів щодо експлуатації газорозподільної системи спеціальним законодавством не передбачено. Крім того, у додаткових поясненнях зазначено, що між сторонами на даний час відсутній укладений договір на експлуатацію складових газорозподільної системи у формі та на умовах, визначених Кодексом газорозподільних систем, при цьому позивачем було відмовлено у підписанні договору в редакції відповідача та, натомість, 09.04.2025 направлено відповідачу для підписання два примірники договору на експлуатацію складових газорозподільної системи у редакції позивача, які відповідачем підписані не були.
Протокольною ухвалою від 23.12.2025 на підставі ст.182 та 185 ГПК України закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 07.01.2026 о 12:00.
Протокольною ухвалою від 07.01.2026 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні та призначено дату наступного судового засідання на 21.01.26 о 13:30.
19.01.2026 від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вх.№ 1452), я яких обґрунтовує свою позицію доводами про зловживання позивачем монопольним (домінуючим) становищем, порушенням принципів добросовісності, справедливості та розумності, а також відсутність у позивача правових підстав для користування належним відповідачу майном. Стверджує, що позивач, як суб`єкт природної монополії зловживає своїми правами, нав`язуючи відповідачу укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи та перекладаючи на нього витрати, які, на думку відповідача, повинні нестися оператором ГРМ за рахунок власних ресурсів. Повторно зазначає, що Кодекс газорозподільних систем не є законом, а отже, на його переконання, не може встановлювати обов`язок укладення договору або обмежувати право власника на володіння, користування та розпорядження майном, оскільки Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, не наділена повноваженнями приймати закони. Крім того, у додаткових поясненнях відповідач наполягає на тому, що він не є споживачем природного газу у розумінні Закону України «Про ринок природного газу», не здійснює діяльності у сфері енергетики та комунальних послуг, не перебуває у реєстрі суб`єктів господарювання, діяльність яких регулюється НКРЕКП, у зв`язку з чим вважає, що дія Кодексу газорозподільних систем та інших нормативно-правових актів Регулятора на нього не поширюється. Також стверджує, що що газова мережа відповідача не є газорозподільною системою, правила та вимоги безпеки газопостачання на відповідне садове товариство не поширюються, а забезпечення надійної та безпечної експлуатації газорозподільної системи є виключним обов`язком позивача як оператора ГРМ, який повинен виконувати такі функції за рахунок власних ресурсів.
Протокольною ухвалою від 21.01.2026 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву у судовому засіданні та призначено дату наступного судового засідання на 04.02.2026 о 13:00.
Телефонограмою від 04.02.2026 повідомлено сторін про те, що судове засідання з розгляду справи по суті,яке призначене на 04.02.2026 о(б) 13:00 у справі № 922/3749/25 - знято з розгляду у зв`язку з відсутністю теплопостачання, води та комунікацій каналізації в приміщенні суду протягом декількох днів. 
Ухвалою від 05.02.2026 в порядку статей 120-121 Господарського процесуального кодексу України було повідомлено сторін, що судове засідання з розгляду справи по суті відкладено на 10.02.2026 року о 14:30 год.
Представник позивача у судовому засіданні 10.02.2026 підтримав позовні вимоги у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.
Представник відповідача у судовому засіданні 10.02.2026 проти задоволення позову заперечував повністю.
У судовому засіданні 10.02.2026 після судових дебатів відповідно до ст.219 ГПК оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. Орієнтовний час проголошення рішення - 11.02.2026 об 11:15
11.02.2026 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» в особі Харківська міська філія ТОВ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (надалі-Позивач) є Оператором газорозподільної системи (далі – Оператор ГРМ), що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Харкова та частини Харківської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ» (надалі-Відповідач), виданої відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП, Регулятор) від 26.12.2022 №1839 з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП від 28.07.2023 №1389.
Відповідно до п. 2 гл. 1 р. I Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП 30.09.2015 №2494 (далі - Кодекс ГРМ), визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу.
Дія Кодексу ГРМ поширюється на Операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів, об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. (п.3 гл.2 р І Кодексу ГРМ).
Закон України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015 визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу.
Згідно визначень у ст.1 вказаного Закону безпека постачання природного газу - це надійне та безперебійне постачання необхідних обсягів природного газу споживачам, що забезпечується наявними джерелами надходження природного газу, а також належним технічним станом газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ та установки LNG.
Газорозподільна система - це технологічний комплекс, що складається з організаційно і технологічно пов`язаних між собою об`єктів, призначених для розподілу природного газу від газорозподільних станцій безпосередньо споживачам; 
Газотранспортна система - це технологічний комплекс, до якого входить окремий магістральний газопровід з усіма об`єктами і спорудами, пов`язаними з ним єдиним технологічним процесом, або кілька таких газопроводів, якими здійснюється транспортування природного газу від точки (точок) входу до точки (точок) виходу; 
Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників); 
Згідно із розділом III Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 (Кодекс), експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.
Відповідно до п.п.1, 2, ч.2 розд. І Постанови №2494 оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, яка видається Регулятором. Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу. Постановою НКРЕ від 16.02.2017 №201 затверджено, зокрема, ліцензійні умови провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, які є обов`язковими для суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з розподілу природного газу (п. 1.2). 
Пунктом 1.3 Ліцензійних умов визначено, що: 
- газорозподільна система ліцензіата - об`єкти газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні здобувача ліцензії/ ліцензіата (у тому числі на праві господарського відання, користування чи експлуатації), та які знаходяться в межах місць провадження господарської діяльності; 
- засіб провадження діяльності - газорозподільна система, що на законних підставах перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації здобувача ліцензії/ліцензіата, якою здійснюється розподіл природного газу;
У п.2 ч. 1 розд. III Кодексу ГРС, затвердженого Постановою НКРЕКП №2494 передбачено, що Власники газової мережі, яка згідно з розділом II цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу).
Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 Кодексу ГРМ (крім газових мереж, що є державним майном).
Як стверджує позивач, та що не заперечується відповідачем, останній є власником газопроводу, що знаходиться за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 65.
Позивач у позовній заяві вказує, що 09.04.2025р. на адресу ОК «Дружба колективів» позивачем було направлено для підписання два примірники договору з додатками №ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД на експлуатацію складових газорозподільної системи з додатками. На підтвердження відправлення відповідачу вищевказаних примірників договору з додатками надано список №3473 згрупованих відправлень від 09.04.2025 та повідомленням про вручення поштового відправлення, номер відправлення 0601133399414. 
Як зазначено позивачем, відповідач так і не повернув підписаний зі свого боку примірник договору №ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД з додатками.
Вказані обставини і стали підставою для звернення з позовом до суду.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України не передбачено такого способу судового захисту, як «визнання договору укладеним», проте предмет спору у цій справі відповідає способам захисту, передбаченими вказаними статтями з огляду на наступне.
Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, меж здійснення особою цивільних прав і виконання цивільних обов`язків (ст. ст. 3, 6, 12 - 15, 20 Цивільного кодексу України) у разі ухилення сторони від підписання договору, який відповідає усім передбаченим законодавством вимогам, таке право підлягає захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України саме шляхом визнання договору укладеним на умовах, визначених стороною. Такий спосіб захисту є належним, оскільки максимально ефективно поновлює порушене право заявника та вбезпечує таке право від майбутніх порушень.
Суд звертає увагу на те, що у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17 Велика Палати Верховного Суду вказала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Близька за змістом правова позиція щодо належності способу захисту у вигляді «визнання договору укладеним» викладена у постанові Верховного Суду від 11.12.2019 у справі № 909/324/19.
В силу приписів ст. ст. 3, 6, 203, 626, 627 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема поняття договору і свободи договору, та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).
Згідно з приписами частини першої статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування
Примусовий порядок укладання господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 Господарського кодексу України та ст. 648 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.
Зі змісту зазначеної статті вбачається, що переддоговірним є спір, який виникає у разі, якщо сторона ухиляється або відмовляється від укладення договору в цілому або не погоджує окремі його умови. При цьому передати переддоговірний спір на вирішення суду можливо лише тоді, коли хоча б одна із сторін є зобов`язаною його укласти через пряму вказівку закону, або на підставі обов`язкового для виконання акта планування. В інших випадках спір про укладення договору чи з умов договору може бути розглянутий господарським судом тільки за взаємною згодою сторін або якщо сторони зв`язані зобов`язанням укласти договір на підставі існуючого між ними попереднього договору. У разі вирішення судом переддоговірного спору з дотриманням вказаних вимог днем укладення договору вважається день набрання чинності відповідним рішенням суду, враховуючи, що в такому випадку договірне зобов`язання між сторонами виникає саме на підставі судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.05.2018 у справі № 61/341, постановах Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №905/887/19, від 16.01.2020 у справі № 905/514/19, від 24.10.2019 у справі № 46/406, від 08.10.2019 у справі № 908/203/19.
Позивач наголошує на тому, що оформлення між сторонами правовідносин з експлуатації складових газорозподільної системи є обов`язком позивача, прямо передбаченим чинним законодавством у сфері розподілу природного газу та ліцензійними умовами провадження відповідної господарської діяльності. Позивач, як оператор газорозподільної системи зобов`язаний забезпечувати надійну, безпечну та безперебійну експлуатацію газорозподільної системи виключно на законних підставах, у тому числі шляхом належного договірного оформлення відносин з власником газорозподільних мереж. Оскільки на цей час відповідний договір між сторонами не укладений, з урахуванням зазначеного позивач звернувся до суду з позовом про визнання договору №ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД на експлуатацію складових газорозподільної системи укладеним в редакції, викладеної в позовній заяві.
Законом України "Про ринок природного газу" визначено спеціальні вимоги до оператора газорозподільної системи, який є суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників) (пункт 17 статті 1).
В силу вимог статті 37 Закону України "Про ринок природного газу" оператор газорозподільної системи (позивач) відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах.
Оцінюючи доводи відповідача про те, що Кодекс газорозподільних систем не є законом і, відповідно, не може встановлювати обов`язок укладення договору, суд зазначає таке.
Так, у розгляді даного спору Суд звертається до правової позиції, викладеної у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №925/916/17, згідно з якою свобода сторін даного спору в укладенні договорів щодо використання трубопроводів особами приватного права обмежена спеціальним законодавством з метою забезпечення суспільного інтересу, яке переважає у застосуванні над загальними нормами цивільного права про свободу договору (статті 6, 627 ЦК України).
Вимоги Кодексу ГРС є обов`язковими для виконання всіма операторами газорозподільних систем, як складова частина умов їх ліцензійної діяльності і такий обов`язок визначено також Ліцензійними умовами, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16.02.2017 №201. (п.6.46 постанови Верховного Суду від 13.01.2022 у справі №910/12821/20)
Газорозподільна система ліцензіата - це об`єкти газорозподільної системи, що на законних підставах перебувають у власності чи користуванні здобувача ліцензії/ліцензіата ( у тому числі на праві господарського відання, користування чи експлуатації), та які знаходяться в межах місць провадження господарської діяльності, а засобом провадження діяльності є газорозподільна система, що на законних підставах перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації здобувача ліцензії/ліцензіата, якою здійснюється розподіл природного газу (пункт 1.3 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу).
Пунктом 2 розділу ІІІ "Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи" Кодексу ГРС передбачено таке: власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу). Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у Додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).
Суд зазначає, що пункт 2 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем не встановлює нових чи додаткових обмежень права власності, а визначає порядок реалізації обов`язків власників газорозподільних мереж у сфері, що має публічний інтерес та підлягає спеціальному державному регулюванню відповідно до Закону України «Про ринок природного газу».
Отже, доводи відповідача про неможливість покладення на нього обов`язку укладення договору з підстав того, що Кодекс газорозподільних систем не є законом, суд визнає необґрунтованими.
Відповідач, заперечуючи проти позову, також посилається на те, що між сторонами вже існують договірні правовідносини на підставі договору від 05.12.2024 про експлуатацію складових газорозподільної системи, який, на думку відповідача, є укладеним та чинним з огляду на вчинення сторонами конклюдентних дій, у тому числі фактичне використання позивачем газових мереж відповідача для розподілу природного газу. Відповідач також вказує, що неодноразово (06.05.2025р., 03.07.2025р., 01.10.2025р.) надсилав листи позивачу, в яких зазначав про існування договірних відносин у зв`язку укладанням 05.12.2024 р. договору на експлуатацію складових газорозподільної системи. З огляду на вказане відповідач вважає неможливим існування між сторонами двох договорів з тотожним предметом та заперечує наявність переддоговірного спору.
Так з матеріалів справи вбачається, що Обслуговуючий кооператив «Дружба колективів» направив Харківській міській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» лист від 05.12.2024 №1/05.12.2024 з пропозицією укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи у редакції, запропонованій самим відповідачем. У листі відповідач посилається на положення Конституції України, Законів України «Про кооперацію» та «Про ринок природного газу», норми Цивільного та Господарського кодексів України, обґрунтовуючи, що кооператив є неприбутковою непідприємницькою організацією, не є споживачем природного газу та, на переконання відповідача, не підпадає під дію спеціального регулювання, встановленого Кодексом газорозподільних систем. Зі змісту листа вбачається, що відповідач стверджує про віднесення належних йому газових мереж до мереж внутрішнього газопостачання, а не до газорозподільної системи, з огляду на визначення межі балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін, у зв`язку з чим робить висновок про відсутність у нього обов`язку укладати договір експлуатації у формі та за умовами, визначеними Кодексом газорозподільних систем. Крім того, у листі відповідач наполягає на свободі договору та праві власника самостійно визначати умови використання свого майна, зазначаючи, що договори, передбачені додатками 3–5 до Кодексу газорозподільних систем, не є типовими або примірними, а отже, сторони, на думку відповідача, мають право укладати такі договори у довільній формі та на умовах, визначених за взаємною згодою.
У свою чергу, позивач заперечує вказані обставини, зазначаючи, що на даний час відсутні будь-які укладені між сторонами договори на експлуатацію складових газорозподільної системи.
В матеріалах справи міститься лист від 07.11.2024р. №ХмФ/100/03.2.1-7021-24 адресований голові Обслуговуючого кооперативу «Дружба колективів» зі змісту якого вбачається, що відповідачу було відмовлено у підписанні договору на експлуатацію складових газорозподільної мережі в редакції відповідача.
Отже, посилання відповідача на те, що між сторонами нібито укладено договір на експлуатацію складових газорозподільної системи від 05.12.2024, а також на направлення позивачу листів від 06.05.2025, 03.07.2025 та 01.10.2025 із повідомленням про існування таких договірних відносин, саме по собі не підтверджує факту укладення договору у встановленому законом порядку. Надання відповідачем листів із викладенням власного розуміння правовідносин між сторонами не може розцінюватися судом як належний доказ погодження сторонами істотних умов договору та досягнення згоди у формі, передбаченій чинним законодавством.
Доводи відповідача про акцепт позивачем оферти шляхом вчинення конклюдентних дій, мовчання або фактичної експлуатації газової мережі суд визнає необґрунтованими. Спірні правовідносини виникли у сфері спеціального державного регулювання розподілу природного газу, в якій укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи є обов`язковим та здійснюється виключно у формах і на умовах, визначених Кодексом газорозподільних систем. За таких обставин укладення договору шляхом мовчання або конклюдентних дій законом не передбачено.
Фактичне здійснення позивачем експлуатації газорозподільної мережі відповідача з 05.12.2024 не може розцінюватися як прийняття умов договору, запропонованого відповідачем, оскільки така експлуатація здійснюється позивачем на виконання покладених на нього законом та ліцензійними умовами обов`язків щодо забезпечення безпечного та безперервного розподілу природного газу, а не на підставі волевиявлення на укладення договору у редакції відповідача.
Крім того, матеріали справи не містять доказів погодження сторонами істотних умов договору на експлуатацію складових газорозподільної системи у вигляді єдиного письмового документа, підписаного обома сторонами, або в іншій формі, прямо передбаченій спеціальним законодавством. За таких умов твердження відповідача про існування між сторонами укладеного договору від 05.12.2024 ґрунтуються виключно на односторонньому тлумаченні фактичних дій позивача та не знаходять підтвердження належними і допустимими доказами.
Відповідачем не заперечується факт належності йому на праві власності газопроводу за адресою: м. Харків, пр-т Науки, 65, який є предметом договору у цій справі. Вказане також підтверджується змістом поданих до суду письмових пояснень відповідача. 
Водночас на позивача, як на оператора газорозподільної системи, відповідно до Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, покладено обов`язок забезпечувати безпечну, надійну та безперебійну експлуатацію газорозподільних систем. Виконання зазначених обов`язків можливе виключно за умови належного договірного оформлення правовідносин з власниками складових газорозподільної системи.
Матеріали справи не містять доказів укладення між сторонами договору на експлуатацію складових газорозподільної системи у формі та на умовах, визначених пунктом 2 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем. 
Твердження відповідача про відсутність у позивача охоронюваного законом інтересу суперечить змісту спеціального законодавства, оскільки саме на оператора ГРМ покладено обов`язок забезпечувати безпечну та безперебійну експлуатацію газорозподільної системи, що є неможливим без належного договірного оформлення правовідносин з власником мережі.
При цьому суд наголошує, що обов`язок укласти договір на експлуатацію складових газорозподільної системи виникає у відповідача безпосередньо з пункту 2 розділу ІІІ "Основні правила технічної експлуатації газорозподільної системи" Кодексу ГРС і не ставиться у залежність від підтвердження отримання відповідачем конкретного примірника договору.
Доводи відповідача про неотримання проєкту договору та відсутність доказів його направлення не є такими, що спростовують правові підстави заявлених позовних вимог, та не свідчать про відсутність обов`язку відповідача укладення договору на експлуатацію складових газорозподільної системи.
Також, Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04.07.2019 у справі №904/4590/18, яка свідчить про те, що формальна відсутність акта розмежування не може розглядатися як самостійна та достатня підстава для відмови у судовому захисті за наявності інших обставин, що підтверджують існування або необхідність врегулювання відповідних правовідносин.
За таких підстав, суд приходить до висновку, що оформлення акту розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін здійснюється в межах врегульованих договірних відносин і слугує конкретизації прав та обов`язків сторін при експлуатації об`єкта. Відсутність такого акта не свідчить про відсутність у відповідача обов`язку укласти договір на експлуатацію складових газорозподільної системи, оскільки обов`язок укладення зазначеного договору прямо встановлений імперативними нормами спеціального законодавства та не ставиться у залежність від попереднього оформлення акта розмежування. Зі змісту п.5 розділу "предмет договору" договору на експлуатацію складових газорозподільної системи, форма якого встановлена Кодексом ГРМ, вбачається, що саме укладення договору є передумовою для надання послуг (робіт) та належного оформлення технічної документації, у тому числі акта розмежування.
Отже, доводи відповідача, викладені у відзиві та додаткових поясненнях, є такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм матеріального права, не підтверджені належними доказами та не спростовують правових підстав заявлених позовних вимог.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст.79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент на підтримку кожної підстави. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, за результатами з`ясування обставин, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про задоволення позову.
Згідно з ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п.2 ч.1ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із задоволенням позову судові витрати покладаються на відповідача у розмірі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір №ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД на експлуатацію складових газорозподільної системи укладеним в наступній редакції:

ДОГОВІР № ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД-_____
на експлуатацію складових газорозподільної системи

м. Харків _______2025р.

ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ" (далі – Замовник) в особі ____________________________________________________________________________________________, який(а) діє на підставі __________________________________________________, з однієї сторони, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ “ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ” в особі Харківська міська філія ТОВ "Газорозподільні мережі України" (далі–Виконавець) в особі заступника головного інженера Росохи Андрія Івановича, що діє на підставі довіреності від 21.01.2025р., з іншої сторони (далі – Сторони), керуючись Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативноправовими актами, уклали договір на експлуатацію складових газорозподільної системи (далі – Договір) про таке:

Предмет Договору
1. За цим Договором Замовник передає Виконавцю в експлуатацію складові газорозподільної системи, які безпосередньо підключені (приєднані) до газових мереж Виконавця, який є Оператором газорозподільної системи (Оператором ГРМ), та використовуються для забезпечення розподілу природного газу споживачам, підключеним (приєднаним) до складових газорозподільної системи Замовника.
2. Під складовими газорозподільної системи розуміється об`єкт газопостачання, наданий Замовником для експлуатації Виконавцем, що перебуває у власності Замовника, вказаний Сторонами в додатку 1 до цього Договору (далі – об`єкт).
3. Надання послуг з експлуатації об`єкта включає здійснення Виконавцем комплексу технічних заходів, необхідних для забезпечення розподілу природного газу, виконання робіт з технічного обслуговування, огляду, обстеження та поточного ремонту, в строки та порядку, що передбачені цим Договором та чинними нормативно-правовими актами (далі – послуги (роботи)).
4. Перелік послуг (робіт) з експлуатації об`єкта газопостачання, що надаються Виконавцем, у якому вказується, зокрема, графік виконання (періодичність виконання) та вартість таких послуг (робіт), є невід`ємною частиною цього Договору.
5. Надання послуг (робіт) здійснюється за умови наявності у Замовника документів, що підтверджують право власності на об`єкт, а також:
-виконавчо-технічної документації на об`єкт згідно з вимогами нормативноправових актів та нормативних документів;
-акта розмежування меж балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін;
-відповідності об`єктів газопостачання правилам технічної експлуатації і вимогам Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міненерговугілля від 15 травня 2015 року № 285, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08 червня 2015 року за № 674/27119 (далі – Правила безпеки).

Вартість послуг (робіт) та порядок розрахунків
1. Вартість послуг (робіт) визначається Сторонами відповідно до переліку послуг (робіт) з експлуатації об`єкта газопостачання (додаток 2), що надаються Виконавцем Замовнику, та становить 37688,04 грн (тридцять сім тисяч шістсот вісімдесят вісім грн, 04 копійок), крім того, податок на додану вартість 7537,61грн.
2. Замовник сплачує Виконавцю вартість послуг (робіт) з експлуатації об`єкта Замовника, визначену в пункті 1 цього розділу, на поточний рахунок Виконавця з урахуванням податку на додану вартість в такому порядку: до 5 числа поточного місяця – рівними частинами від суми, зазначеної в п.1 цього розділу з урахуванням ПДВ. Остаточний рахунок за послуги, надані за квартал, проводиться на підставі акту виконаних робіт до 10 числа місяця наступного за звітним кварталом. У разі необхідності проведення капітального ремонту об`єкта чи його частини Виконавець надсилає Замовнику повідомлення. Замовник повинен протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення повідомити Виконавця про спосіб проведення капітального ремонту (Виконавцем чи із залученням спеціалізованих організацій) або про відмову від його проведення.
3. У разі необхідності проведення капітального ремонту об`єкта чи його частини Виконавець надсилає Замовнику повідомлення. Замовник повинен протягом 10 робочих днів з дати отримання повідомлення повідомити Виконавця про спосіб проведення капітального ремонту (Виконавцем чи із залученням спеціалізованих організацій) або про відмову від його проведення.
4. Фактичні обсяги наданих послуг (робіт) оформлюються щокварталу актом наданих послуг (робіт), який складається та подається Виконавцем на розгляд Замовника у двох примірниках. Замовник зобов`язується протягом 10(десяти) днів від дати передачі актів наданих послуг (робіт) підписати їх та повернути один примірник кожного акту Виконавцю або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання такого акту. У випадку неповернення Замовником акту наданих послуг (робіт) та ненадання обґрунтованих заперечень щодо нього у визначений строк цей акт вважається погодженим Замовником в редакції Виконавця.
5. Остаточний розрахунок за послуги (роботи), визначені пунктом 3 цього розділу, а також за надання додаткових послуг (робіт) Власнику, пов`язаних з експлуатацією об`єкта, здійснюється не пізніше п`яти календарних днів після підписання акту наданих послуг (робіт) на підставі рахунка Виконавця.
Права Сторін
1. Виконавець має право:
1) експлуатувати об`єкт, використовуючи його для провадження своєї господарської діяльності з розподілу природного газу, та здійснювати технічне обслуговування об`єкта;
2) за погодженням із Замовником укласти договір страхування об`єкта на користь Замовника за рахунок Замовника.
2. Замовник має право:
1) контролювати своєчасність та якість надання послуг (робіт) за цим Договором;
2) вимагати від Виконавця надання обґрунтування застосованих цін на послуги (роботи);
3) за письмовим запитом щокварталу отримувати від Виконавця інформацію про технічний стан об`єкта, умови його експлуатації;
4) вимагати від Виконавця належної експлуатації об`єкта, дотримання вимог нормативних документів та нормативно-правових актів щодо ведення необхідної документації, журналів, відомостей тощо;
5) за попереднім письмовим погодженням з Виконавцем залучати до виконання поточного та/або капітального ремонту об`єкта спеціалізовані організації.
Обов`язки Сторін
1. Виконавець зобов`язується:
1) якісно надавати послуги (роботи), визначені цим Договором, гарантувати безпечні умови експлуатації об`єктів газопостачання за умови додержання Замовником Правил безпеки;
2) додержуватись строків виконання послуг (робіт) згідно з узгодженим Сторонами графіком;
3) надавати Замовнику на його прохання необхідну інформацію про хід надання послуг (робіт);
4) при наданні послуг (робіт) дотримуватись Правил безпеки, державних будівельних норм та правил, інших нормативних документів та нормативно-правових актів щодо порядку, строків та якості виконання робіт, порядку їх оформлення;
5) у разі зміни ринкової ціни на певні види послуг (робіт), необхідних для надання Замовнику передбачених цим Договором послуг, повідомляти Замовника про такі зміни одночасно з пропозицією щодо зміни вартості послуг (робіт) з експлуатації об`єкта газопостачання, що надаються Виконавцем;
6) приєднувати до об`єкта газопроводи третіх осіб виключно за погодженням із Замовником.
2. Замовник зобов`язується:
1) надати Виконавцю документи, що підтверджують право власності Замовника на об`єкт, виконавчо-технічну документацію на об`єкт, акт розмежування меж балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін, документи про відповідність газоспоживаючого обладнання правилам технічної експлуатації і вимогам Правил безпеки;
2) своєчасно оформлювати акти наданих послуг (робіт) та розраховуватись з Виконавцем;
3) забезпечити проведення капітального ремонту об`єкта власними силами або відшкодувати витрати на його проведення Виконавцем;
4) брати участь у розслідуванні нещасних випадків та аварій, що стались на об`єкті чи у зв`язку з його використанням.
Відповідальність Сторін
1. За невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
2. За несвоєчасну оплату послуг (робіт) Виконавця Замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалась пеня, за кожен день прострочення.
Строк дії Договору
1.Цей Договір є укладеним і набирає чинності з дати підписання його Сторонами, діє до 31.12.2025р.
Якщо протягом 1 місяця до закінчення строку дії цього Договору жодна зі Сторін не заявляє про припинення його дії, цей Договір вважається укладеним на такий самий новий строк та на тих самих умовах.
2. Одностороння зміна чи розірвання цього Договору не допускається. Розірвання цього Договору у випадках, не передбачених пунктом 3 цього розділу, здійснюється в судовому порядку.
3. Цей Договір може бути достроково розірваний:
1) за взаємною згодою Сторін;
2) у випадку припинення Виконавця.
VІІ. Антикорупційне застереження
1. Під час виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони, їхні афілійовані особи, працівники або уповноважені представники не виплачують, не пропонують виплатити і не дозволяють виплату будь-яких грошових коштів або цінностей, прямо або опосередковано, будь-яким особам для впливу на дії чи рішення цих осіб з метою отримання яких-небудь неправомірних переваг чи досягнення інших неправомірних цілей.
2. Під час виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони, їхні афілійовані особи, працівники або уповноважені представники не вчиняють дії, що можуть кваліфікуватися як надання/отримання грошових коштів або іншого майна, переваг, пільг, нематеріальних активів, будь-яких інших переваг нематеріального чи негрошового характеру, які обіцяють, пропонують, надають або одержують без законних на те підстав, а також дії, що порушують вимоги чинно-го законодавства та міжнародних актів про протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом.
3. Кожна із Сторін цього Договору відмовляється від стимулювання будь-яким чином представників іншої Сторони, у тому числі шляхом надання грошових сум, подарунків, безоплатного виконання робіт чи надання послуг тощо, не перерахованими у цьому пункті способами, що ставлять представника в певну залежність і спрямовані на забезпечення виконання цим представником будь-яких дій на користь стимулюючої його Сторони.
4. Виконавець може в односторонньому порядку відмовитися від виконання своїх зобов`язань за Договором та/або розірвати Договір у разі порушення Замовником будь-яких зобов`язань, передбачених у пунктах 1-3 цього антикорупційного застереження.

VIII. Санкційне застереження
1. Виконавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір у разі, якщо: - Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника внесено до списку санкцій OFAC Сполучених Штатів Америки (переліку осіб, до яких застосовані санкції, що визначається The Office of Foreign Assets Control of the US Department of the Treasury);
- до Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника, та/або товарів чи послуг Замовника застосовано обмеження (санкції) інших, ніж OFAC, державних органів США, режим дотримання яких може бути порушено виконанням Договору;
- Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника внесено до списку санкцій Європейського Союзу (Consolidated list of persons, groups and entities subject to EU financial sanctions);
- Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника внесено до списку санкцій Her Majesty’s Treasury Великої Британії (список осіб, включених до Consolidated list of financial sanctions targets in the UK та до List of persons subject to restrictive measures in view of Russia’s actions destabilising the situation in Ukraine, що ведеться the UK Office of Financial Sanctions Implementation (OFSI) of the Her Majesty’s Treasury);
- Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника внесено до списку санкцій Ради Безпеки ООН (зведений список санкцій Ради Безпеки Організації Об`єднаних Націй (Consolidated United Nations Security Council Sanctions List), до якого включено фізичних та юридичних осіб, щодо яких застосовано санкційні заходи Ради Безпеки ООН).

2. Виконавець має право в односторонньому порядку розірвати Договір у разі, якщо:
- Замовника, та/або учасника Замовника, та/або кінцевого бенефіціарного власника Замовника внесено до списку санкцій Ради національної безпеки і оборони України (переліку осіб, до яких рішеннями Ради національної безпеки і оборони України, введеними в дію указами Президента України, застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до статті 5 Закону України “Про санкції”), якщо виконання Договору суперечитиме дотриманню санкцій Ради національної безпеки і оборони України;
- щодо товарів, та/або послуг за Договором, та/або щодо виконання інших умов Договору рішеннями Ради національної безпеки і оборони України, введеними в дію указами Президента України, застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) відповідно до статті 5 Закону України “Про санкції”), якщо виконання Договору суперечитиме дотриманню санкцій Ради національної безпеки і оборони України.
ІХ. Конфіденційність
1. Уся інформація про діяльність однієї із Сторін цього Договору, яка буде відома іншій Стороні цього Договору у зв`язку з його підписанням та/або виконанням, та/або припиненням, а також усі документи, пов`язані з цим Договором, є конфіденційною інформацією (далі – Конфіденційна інформація).
2. Конфіденційна інформація не може бути передана однією із Сторін третім особам без попередньої письмової згоди на це іншої Сторони.
3. Не є порушенням умов цього Договору надання будь-якою Стороною конфіденційної інформації державним органам та установам, що мають відповідні повноваження на витребування такої інформації відповідно до чинного законодавства України, на підставі письмових запитів таких державних органів та установ.
Х. Прикінцеві положення
1. Цей Договір укладений у двох примірниках, кожний з яких має однакову юридичну силу. Один з примірників зберігається у Замовника, інший – у Виконавця.
2. Усі зміни та доповнення до цього Договору оформлюються додатковими угодами до цього Договору.
3. Додаткові угоди, додатки до цього Договору є його невід`ємними частинами і мають юридичну силу, якщо вони укладені з дотриманням вимог законодавства та підписані уповноваженими представниками Сторін.
4. Сторони зобов`язуються вчасно повідомляти одна одну про зміни свого місцезнаходження (місця проживання), банківських реквізитів, номерів телефонів, факсів, установчих документів, а також про зміну статусу платника податків або у випадку переходу права власності на об`єкт шляхом направлення листа на адресу другої Сторони.
5. Особи, які підписали цей Договір, своїм підписом під цим Договором, відповідно до Закону України “Про захист персональних даних”, надають іншій Стороні Договору однозначну беззастережну згоду (дозвіл) на обробку персональних даних у письмовій та/або електронній формі в обсязі, що міститься у цьому Договорі, рахунках, актах, накладних та інших документах, що стосуються цього Договору, з метою забезпечення реалізації цивільно-правових, господарсько-правових, адміністративноправових, податкових відносин, відносин у сфері бухгалтерського обліку, для забезпечення реалізації інших передбачених законодавством відносин, а також підтверджують, що отримали повідомлення про включення персональних даних до бази персональних даних іншої Сторони, та що повідомлені про свої права, як суб`єкта персональних даних, які визначені Законом України “Про захист персональних даних”, а також мету збору цих даних та осіб, яким ці дані передаються.
ХІ. Місцезнаходження та банківські реквізити Сторін
ВИКОНАВЕЦЬ :
ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ГАЗОРОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ УКРАЇНИ Код ЄДРПОУ 44907200
Місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка 1
Є платником податку на загальних підставах
ІПН 449072026597
в особі Харківської міської філії ТОВ "ГРМУ"
Адреса: 61004, Харківська обл., місто Харків, вулиця Москалівська, будинок 57/59
Код ЄДРПОУ 45141068
Рах № НОМЕР_1 в Філії – Харківське обласне управління АТ “Ощадбанк” МФО:351823
Код філії: 004
тел.:(057)7630710, факс.:(057) 7332526, Email:
М. П.(за наявності)

Заступник головного інженера
Андрій РОСОХА

ЗАМОВНИК:
ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ"
Адреса юридична: 61103 м Харків, проспект Науки, буд.65
Адреса фактична: 61103 м Харків, проспект Науки, буд.65
Код ЄДРПОУ: 35972688 , ІПН
Свід.платн.ПДВ
Рах.№UA
МФО
Тел.: 066-187-69-53
М. П.(за наявності)

Додаток 1 до договору № ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД-_____ від___________2025р. на експлуатацію складових газорозподільної системи

ІНФОРМАЦІЯ про об`єкт газопостачання, наданий Замовником для експлуатації Виконавцем
№ з/п Найменування об`єкта Місцезнаходження, протяжність (км) Інвентарний номер Первісна вартість, грн. Залишкова вартість, грн.
1 ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ" "Служба експлуатації мереж
пр. Науки 65" - - -

Замовник: ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ"
Адреса об`єкту: м.Харків, пр. Науки 65
Газові мережі та їх складові, газове обладнання:
№ з/п Найменування, місцезнаходження, характеристика (тиск, підземн./надземн, в забудованій/незабудованій частині населеного пункту- для газопроводів) Один. Виміру Кількість
1 Газопровід: пр. Науки 65 , вуличний газ-д с/т ( газ- д ПЕ d110мм-2002,2м.п., d90мм-1521,0м.п., d75мм-379,0м.п., d63мм-800,8м.п., d50мм-2055,5м.п., d40мм-112,0м.п., сталь d89мм-102,2м.п.) м.п. 6972,70
2 Відключаючий пристрій: пр. Науки 65, крани кулькові на г-ді с/т (d110мм-2шт, d90мм-3шт., d63мм-1шт., d40мм-1шт.) шт. 7
3 Відключаючий пристрій: пр. Науки 65, електроізол. Фланець на г-ді с/т (d80мм-2шт.) шт. 2

Цей додаток є невід`ємною частиною Договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від _____________2025р.№ ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД-__________
ПІДПИСИ СТОРІН:

Виконавець: Замовник:

Харківська міська філія

ТОВ "Газорозподільні мережі України" ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ 

"ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ" 
Заступник головного інженера

____________________ /Андрій РОСОХА/ _______________________ / / (підпис) м.п. (підпис) м.п.

Додаток 2

до договору № ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД-_ від___________2025р.
на експлуатацію складових газорозподільної системи

ПЕРЕЛІК
послуг (робіт) з експлуатації об`єкта газопостачання, що надаються Виконавцем Замовнику

Замовник: ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ"

Адреса об`єкту: м.Харків, пр. Науки 65

№ з/п Назва послуг (робіт) № пункту згідно прейскуранту Один. Виміру Кількість Періодичність обслуговування Кількість на рік з урах. Періодичності "Ціна за один., грн.
(без ПДВ)" Вартість, грн.

1. Служба експлуатації мереж, м. Харків пр-т Науки, 65
1 Тех. обстеж. шляхом обходу вуличних газ-дів 2 100м.п. 69,727 "1раз на 2 тижні (26 раз на рік )" 26 20,00 36258,04
2 Тех. обстеж. шляхом обходу відключ. пристрій, кран 3.4.1 шт. 7 "1 раз на 2 тижні (26 раз на рік)" 265,00 910,00
3 Тех. обстеж. шляхом обходу відключ. пристрій, електроізол. фланець 3.4.2 шт. 2 "1 раз на 2 тижні (26 раз на рік)" 26 10,00 520,00

Загалом: 37688,04
ПДВ 20% 7537,61
Вартість договору з ПДВ 45225,65

Цей додаток є невід`ємною частиною Договору на експлуатацію складових газорозподільної системи від _____________2025р.№ ХмФ/100/103.2.1-Р-ТД-___________

ПІДПИСИ СТОРІН:

Виконавець: Замовник:

Харківська міська філія ОБСЛУГОВУЮЧИЙ КООПЕРАТИВ

ТОВ "Газорозподільні мережі України" "ДРУЖБА КОЛЕКТИВІВ"

Заступник головного інженера

____________________ /Андрій РОСОХА/ _______________________ / / (підпис) м.п. (підпис) м.п.
Договір оформив:
Начальник служби експлуатації мереж
_____________________ /Денис СИДОРЧУК/
(підпис)

Майстер служби експлуатації мереж
_____________________ /Олександра БОЖЕНОВА/
(підпис)

Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "Дружба колективів" (м. Харків, проспект Науки, 65; код ЄДРПОУ 35972688) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України” в особі Харківської міської філії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газорозподільні мережі України" (61004, місто Харків, вул. Москалівська, будинок 57/59; код ЄДРПОУ 45141068) витрати по сплаті судового збору 2 422,40грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено "13" лютого 2026 р. 

Суддя		Ю.Ю. Мужичук