УХВАЛА 

01 квітня 2026 року
м. Київ
справа № 641/5471/20
провадження № 61-13940св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
судді-доповідача - Ігнатенка В. М., 
суддів: Карпенко С. О., Сердюка В. В., Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
розглянув заявуОСОБА_1 , подану представником Колісніченком Артуром Сергійовичем, про ухвалення додаткового рішення,
у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року  ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 липня 2020 року відкрито провадження у вищевказаній справі, вирішено її розглядати у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 лютого 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду.
Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2021 року вирішено повернутися до стадії підготовчого судового засідання, призначено по справі підготовче судове засідання.
Розпорядженням Голови Верховного Суду від 10 березня 2022 року № 4/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом 
м. Полтави.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 10 червня 2022 року прийнято справу до свого провадження, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2023 року передано справу № 641/5471/20 за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, визначення способу участі батька у спілкуванні з дитиною за підсудністю до Комінтернівського районного суду м. Харкова.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 27 квітня 2023 року апеляційну скаргу представника  ОСОБА_1 , адвоката Колісниченка А. С. задоволено. Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 20 лютого 2023 року скасовано, а справу повернуто до місцевого суду для продовження розгляду.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 12 травня 2023 року прийнято справу за вказаним позовом до свого провадження. Визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року заяву представника  ОСОБА_1 , адвоката Колісниченка А. С., про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду, визнано дії  ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами та накладено на  ОСОБА_1 штраф у розмірі 1 342 грн.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2025 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником Колісніченком А. С. , задоволено частково. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
У січні 2026 року до Верховного Суду надійшла заява 
ОСОБА_1 , підписана представником  Колісніченком А . С . , про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу 
у розмірі 5 000 грн.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви  
ОСОБА_1 , підписаної представником Колісніченком А . С .
У частинах першій, третій статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення  в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Тлумачення статті 270 ЦПК України свідчить про те, що додаткове рішення може бути ухвалено судом лише після прийняття рішення по суті спору та за наявності перелічених у частині першій статті 270 ЦПК України підстав.
Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду 
від 18 квітня 2019 року у справі № 464/944/17, від 13 липня 2022 року у справі № 148/74/21, від 22 лютого 2023 року у справі № 372/3463/21, від 24 липня 
2024 року у справі № 760/11927/16. 
Згідно із підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції складається крім іншого, і з розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Таким чином, встановлено дискреційне повноваження суду зазначити 
в резолютивній частині судового рішення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції. Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими 
статтями 141-142 ЦПК України.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У разі передачі справи на новий судовий розгляд такого обов`язку немає. 
Таким чином, якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд, відповідно, змінює розподіл судових витрат. У випадку, якщо суд касаційної інстанції скасовує судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового її розгляду, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Аналогічні правові висновки викладено, як у постанові Верховного Суду  у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц, так і в постановах Великої Палати Верховного Суду: від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11, від 06 лютого 2019 року у справі № 202/26885/13-ц, від 19 лютого 2020 року у справі № 570/1472/19. 
Те саме стосується судових витрат на правничу допомогу - у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 910/18489/20.
У справі, що переглядається, постановою Верховного Суду від 17грудня 
2025 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником Колісніченком А. С. , задоволено частково. Ухвалу Полтавського апеляційного суду від 24 серпня 2023 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. Тобто зміни чи ухвалення нового рішення не відбулося. 
Разом із тим, винесення постанови суду касаційної інстанції про передачу справи на новий розгляд не є остаточним вирішенням спору по суті, а тому висновки про розподіл судових витрат у такому випадку будуть вважатися передчасними.
Крім того, Верховним Судом у вищевказаній постанові було зазначено про те, що оскільки справа направляється для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, тому розподіл судових витрат не здійснюється.
Таким чином, оскільки судом касаційної інстанції остаточне рішення по суті спору не ухвалювалося, тому відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням (постановою).
Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що заява  ОСОБА_1 , підписана представником  Колісніченком А . С . , про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, задоволенню не підлягає.
Верховний Суд звертає увагу на те, що після ухвалення остаточного судового рішення у справі заявник не позбавлений можливості звернутися з відповідним клопотанням про розподіл судових витрат, у тому числі, понесених у зв`язку з переглядом справи у касаційному порядку.
Керуючись статтями 141, 270, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 , поданої представником Колісніченком Артуром Сергійовичем , про ухвалення додаткового рішення відмовити.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач В. М. Ігнатенко
Судді С. О. Карпенко
В. В. Сердюк
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська