712/7483/25
2-адр/712/2/26

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.
за участю секретаря судового засідання Чорнуцької І.Ю.,
представника позивача Накоп`юк Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Накоп`юк Я.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 

В провадженні Соснівського районного суду м. Черкаси знаходилась адміністративна справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задоволено;
постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП №435/М/2025 від 30 січня 2025 року – скасовано та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення;
стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Накоп`юк Я.В. звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 14 травня 2025 року між позивачем та АО «Право, бізнес і фінанси» укладений договір про надання правничої допомоги № 280-05. 
Відповідно до п. 4.3 договору про надання правничої допомоги № 280-05 від 14 травня 2025 року, сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1 000 гривень. 
Згідно із п. 4.4 договору про надання правничої допомоги № 280-05 від 14 травня 2025 року, вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання становить 2 000 гривень. 
Згідно акту виконаних робіт (наданих послуг) № 280-05/01 від 13 лютого 2026 року, вартість наданих адвокатом послуг склала 15 000 гривень, в тому числі: 
9 000 гривень за 9 годин, витрачених на підготовку справи до розгляду, складання заяв по суті справи та/або з процесуальних питань: консультація (30 хвилин), складання адвокатських запитів (3 адвокатських запити по 30 хвилин), складання позовної заяви (4 години), складання заяви про поновлення строку звернення до суду (30 хвилин), складання апеляційної скарги (2 години), складання клопотання про долучення доказів (30 хвилин);
- 6 000 гривень – представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 23 січня 2026 року, 03 лютого 2026 року та 11 лютого 2026 року у Соснівському районному суді м. Черкаси. 
Згідно п. 3 акту виконаних робіт (наданих послуг) № 280-05/01 від 13 лютого 2026 року сторони погодили, що оплату у розмірі 100% клієнт здійснює протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту складання цього акту.
Крім того, при поданні апеляційної скарги на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2025 року позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується квитанціями від 07 листопада 2025 року № АААЗ-QВS4-64МЕ та від 23 листопада 2025 року №7268-ULА8-USКЕ.
Враховуючи викладене, просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 гривень та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2 422 гривень 40 копійок.
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат - Накоп`юк Я.В. в судовому засіданні підтримав заяву про ухвалення додаткового судового рішення та просив її задовольнити. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином; надав суду заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заперечень проти заявлених вимоги посилається на правовий висновок Верховного Суду в постанові у справі №357/7395/20, №640/12345/21, згідно якого, якщо рішення ухвалено на користь сторони, суд не зобов`язаний присуджувати всі заявлені витрати на правничу допомогу. Якщо гонорар є явно завищеним, суд може зменшити його до співмірного рівня з огляду на складність справи, обсяг виконаної адвокатом роботи, час, витрачений на підготовку документів, значення справи для сторони. Витрати на правничу допомогу повинні бути підтверджені документально (договором, актами, квитанціями) і водночас спів мірними з часом та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг). 
Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності, суд може розглянути питання про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Дослідивши матеріали заяви, матеріали цивільної справи, надані учасниками справи докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо у судовому засіданні, суд приходить до наступного.
Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 лютого 2026 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задоволено;
постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП №435/М/2025 від 30 січня 2025 року – скасовано та закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення;
стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 (сорок вісім) копійок.
При ухваленні рішення питання щодо розподілу судових витрат у справі судом не вирішено.
Відповідно до ч.3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання про ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Частиною третьою статті 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно частин четвертої та п`ятої статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частина сьома статті 134 КАС України визначає, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
В силу частин шостої, сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
За змістом частини 9 статті 139 КАС при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.
У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року (справа «East/WestAllianceLimited» проти України» (заява № 19336/04)) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Тобто, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI ).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, представником позивача надано наступні документи: 
- копію договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2025 року №280-05; 
- копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 13 лютого 2026 року №280-05/01, згідно якого вартість наданих адвокатом послуг склала 15 000 гривень, в тому числі: 9 000 гривень за 9 годин, витрачених на підготовку справи до розгляду, складання заяв по суті справи та/або з процесуальних питань: консультація (30 хвилин), складання адвокатських запитів (3 адвокатських запити по 30 хвилин), складання позовної заяви (4 години), складання заяви про поновлення строку звернення до суду (30 хвилин), складання апеляційної скарги (2 години), складання клопотання про долучення доказів (30 хвилин); 6 000 гривень – представництво інтересів клієнта у судових засіданнях 23 січня 2026 року, 03 лютого 2026 року та 11 лютого 2026 року у Соснівському районному суді м. Черкаси;
- копію рахунку на оплату від 13 лютого 2026 року №280-05/01 в сумі 15 000 гривень. 
Крім того, при поданні апеляційної скарги на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 жовтня 2025 року позивачем сплачений судовий збір у сумі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується квитанціями від 07 листопада 2025 року № АААЗ-QВS4-64МЕ та від 23 листопада 2025 року №7268-ULА8-USКЕ.
Відповідно до п. 4.3 договору про надання правничої допомоги № 280-05 від 14 травня 2025 року, сторони погодили, що вартість однієї години роботи адвоката становить 1 000 гривень. 
Згідно із п. 4.4 договору про надання правничої допомоги № 280-05 від 14 травня 2025 року, вартість представництва інтересів клієнта у суді за одне судове засідання становить 2 000 гривень. 
Згідно п. 3 акту виконаних робіт (наданих послуг) № 280-05/01 від 13 лютого 2026 року сторони погодили, що оплату у розмірі 100% клієнт здійснює протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту складання цього акту.
Вирішуючи питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.
Документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2019 року у справі № №826/15063/18 (адміністративне провадження №К/9901/18029/19).
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) у рішенні у справі "East/WestAllianceLimited" проти України" оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97).
У пункті 269 рішення у цій справі ЄСПЛ зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), заява № 31107/96, пункт 55).
У справі "Черніус та Рінкевичюс проти Литви" (СerniusandRinkeviсius v. Lithuania) (заяви № 73579/17 та № 14620/18, пункт 71) ЄСПЛ також посилався на загальніший принцип про те, що ризик будь-якої помилки, допущеної державним органом, має покладатись на саму державу і помилки не мають виправлятися за рахунок осіб, яких це стосується (див. також рішення у справах "Beinaroviсandothers v. Lithuania", заява № 70520/10, пункт 140 та "Radchikov v. Russia", заява № 65582/01, пункт 50).
ЄСПЛ у цій справі також дійшов висновку, що відмова національних судів у відшкодуванні заявникам судових витрат, понесених в ході адміністративного провадження, в якому вони оскаржували накладення державною інспекцією з праці штрафів і за результатами якого вони домоглися скасування цих рішень як необґрунтованих, становило порушення їхнього права на доступ до суду, і тому порушення пункту 1 статті 6 Конвенції незалежно від сум цих витрат (пункт 74). Водночас витрати не мають бути понесені безвідповідально чи без належного обґрунтування (див. рішення у справах "Stankiewicz v. Poland", заява № 46917/99, пункт 75).
Відповідні принципи, що випливають з усталеної практики Суду та стосуються права на доступ до суду, наведені у рішенні ЄСПЛ у справі "Zubac v. Croatia" (заява № 40160/12, пункти 76- 86).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі №160/6762/21.
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
Позивачем оскаржується постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 КУпАП №435/М/2025 від 30 січня 2025 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яка є справою незначної складності, участь у ній та підготовка процесуальних документів та заяв по суті справи не потребує від адвоката значного часу та збирання значного обсягу доказів; справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження; відзив та інші заяви по суті справи відповідачем не подавались.
Враховуючи, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підтверджені документально, а також враховуючи складність справи,розгляд якої здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження; зміст та обсяг складених представником позивача документів і доказів, участь представника у трьох судових засіданнях, відсутність представника відповідача в судових засіданнях та відсутність в матеріалах справи поданих відповідачем заяв по суті справи та доказів, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги, у сумі 7 000 гривень.
Окрім того, позивачем за подання апеляційної скарги позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, що підтверджується квитанціями від 07 листопада 2025 року № АААЗ-QВS4-64МЕ та від 23 листопада 2025 року №7268-ULА8-USКЕ, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 132, 134, 143, 252, 295 КАС України,

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача - ОСОБА_1 - адвоката Накоп`юк Я.В. про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом безспірного списання коштів з ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок та витрати на правову допомогу в сумі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 (нуль) копійок.
В іншій частині заявлених вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти календарних днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
В разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Сторони справи: 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_1 .

Суддя         О.М. Борєйко