ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/6241/25      Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/182/26     Замікула Б.С.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП     Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності  - ОСОБА_1 ,
захисника      - Гафича О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гафича Олега Івановича на постанову судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2025 року у справі про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Салтівського районного суду м. Харкова від 23.04.2025 справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 № 643/6241/25 (провадження № 3/643/1819/25), № 643/6245/25 (провадження № 3/643/1821/25), № 643/6249/25 (провадження № 3/643/1824/25) про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП об`єднано в одне провадження, та присвоєно об`єднаній справі № 643/6241/25 (провадження № 3/643/1819/25). 
Постановою судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11.09.2025 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Гафич О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати.
В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що постанова судді винесена з порушенням норма матеріального та процесуального права.
Вказує на відсутність законних підстав в поліцейських зупиняти транспортний засіб в комендантську годину, оскільки ОСОБА_1 мав дійсну перепустку комендатури Харківської області.
Звертає увагу на відсутність в матеріалах справи відомостей про повідомлення водія про конкретні ознаки сп`яніння, які були виявленні поліцейськими, та роз`яснення йому права на огляд у медичному закладі.
Також зазначає, що суддею не надано належної оцінки тому факту, що ОСОБА_1 є працівником критично важливого підприємства, внаслідок чого позбавлення останнього права керування транспортними засобами унеможливить виконання ним своїх трудових обов`язків.
Дослідивши матеріали справи відповідно до частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Гафича О.І., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Визнаючи винним та накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад даного правопорушення, яке виразилося у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Судовим розглядом встановлено, що 12.04.2025 о 00:01 у м. Харкові по вул. Нескорених, 17б, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «RENAULT MEGANE SCENIC», д.н.з. НОМЕР_1 де був зупинений поліцейськими у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час спілкування з поліцейськими в ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.
Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager», що підтверджується наявним в матеріалах справи тестом. Результат огляду склав 1,27 %о (проміле) алкоголю у видихаємому повітрі.
З результатом проведеного поліцейським огляду ОСОБА_1 погодився.
Не виконавши вимоги про відсторонення від керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 продовжив рух й того ж дня о 00:45 у м. Харкові по вул. Нескорених, 28, був зупинений поліцейськими, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого склав 0,86 %о (проміле) алкоголю у видихаємому повітрі.
Ігноруючи вимогу про відсторонення від керування транспортним засобом, водій ОСОБА_1 продовжив рух та о 05:11 у м. Харкові по вул. Нескорених, 26а, був зупинений поліцейськими, пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу, результат якого склав 0,58 %о (проміле) алкоголю у видихаємому повітрі.
Внаслідок зазначених подій, поліцейськими було складено протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №№ 297845, 297880, 298004 від 12.04.2025 за невиконання водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, а саме за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Проходження водієм ОСОБА_1 оглядів на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора зафіксовано на нагрудну камеру поліцейських, відповідно до вимог статті 266 КУпАП, відеозапис з якої долучено до протоколу про адміністративне правопорушення.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі наявних в матеріалах справи доказів, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 130 КУпАП.
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у поліцейських законних підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , є безпідставними з огляду на наступне.
Апеляційний суд зазначає, що транспортний засіб під керуванням водія ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими під час дії комендантської години. 
Відповідно до абзацу 2 пункту Порядку здійснення заходів під час запровадження комендантської години та встановлення спеціального режиму світломаскування в окремих місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою КМУ № 573 від 8 липня 2020 року (з подальшими змінами) на території, де запроваджено комендантську годину, забороняється перебування у визначений період доби на вулицях та в інших громадських місцях осіб без виданих перепусток, а також рух транспортних засобів.
Згідно наказу Харківської обласної військової адміністрації № 199-В від 22.05.2022 комендантська година у м. Харкові запроваджена з 23:00 до 05:00 з забороною перебування громадян на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень, а також рух транспортних засобів.
Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупинити транспортний засіб у разі якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
З огляду на викладене, наявність у ОСОБА_1 перепустки серії ХО № 10983 комендатури Харківської області дозволяє йому перебувати на вулиці під час дії комендантської години, а не забороняє поліцейським здійснювати зупинки транспортного засобу під його керування.
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про порушення поліцейськими обов`язку щодо інформування водія про виявлені у нього ознаки алкогольного сп`яніння та порушення порядку проведення такого огляду апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Пунктом 3 Розділу І Інструкції визначені вказані ознаки.
При цьому, згідно з пунктом 5 Розділу ІІ Інструкції, перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та/або сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, та/або декларацію про відповідність та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
З матеріалів справи вбачається, що у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення координації рухів, почервоніння очей, порушення мови.
Крім того, перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується результатами відповідних оглядів, які склали 1,27 %о, 0,86 %о, 0,58 %о (проміле) алкоголю у видихаємому повітрі.
Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Отже, у разі незгоди водія ОСОБА_1 з процедурою проведеного поліцейськими огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора, він мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення, однак таким правом не скористався.
Доводи апеляційної скарги захисника про неврахування суддею, що ОСОБА_1 працює на критично важливому підприємстві, апеляційний суд оцінює наступним чином. 
Призначаючи адміністративне стягнення, суддя врахував санкцію частини 1 статті 130 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, без позбавлення права керування транспортними засобами.
З зазначеним висновком судді, апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає положенням КУпАП, з огляду на наступне.
Статтею 25 КУпАП передбачено, що позбавлення права керування транспортними засобами можуть застосовуватися як основні, так і додаткові адміністративні стягнення.
За одне адміністративне правопорушення може бути накладено основне або основне і додаткове стягнення.
Відповідно до частини 1 статті 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Згідно з частиною 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. 
Зазначені обмеження законодавцем встановлені з урахуванням суспільної небезпеки адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, яке відноситься до правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а тому пом`якшуючи обставини при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, апеляційним судом не враховуються.
Санкція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає накладення на водіїв штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, та не містить альтернатив щодо застосування адміністративного стягнення.
Отже, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено основне і додаткове стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.
З урахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних і допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин подій.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника ОСОБА_1 – адвоката Гафича О.І., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11.09.2025, або зміни адміністративного стягнення в частині позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 1, 7, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266, 267, 276, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Гафича Олега Івановича – залишити без задоволення.
Постанову судді Салтівського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна