ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/153/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови,
в с т а н о в и в :
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі – позивач, ГУ ПФУ у Львівській області) звернулось до суду із позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – відповідач, ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ), в якому просить скасувати постанову головного державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ про накладення штрафу ВП №77934409 від 22.12.2025.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ГУ ПФУ у Львівській області виконало рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №380/29180/23, повторно розглянувши заяву від 30.05.2023 та прийнявши рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, тобто до відкриття виконавчого провадження. ГУ ПФУ у Львівській області листом від 05.06.2025 за № 1300-5310-5/75318 повідомило відповідача про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду 04.06.2024 у справі №380/29180/23. Вказує, що при прийнятті спірної постанови державний виконавець не перевірив факт виконання судового рішення. Просить задовольнити позов і скасувати постанову про накладення штрафу.
Ухвалою від 07.01.2026 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позовної заяви. 
Вимоги ухвали позивачем виконано. 
Ухвалою від 19.01.2026 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі з викликом сторін.
Відповідно до довідок про доставку електронного листа, до електронного кабінету ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі доставлено: 06.01.2026 - позовну заяву з копіями доданих до позовної заяви документів (тобто на наступний день надходження позову до суду) та 19.01.2026 - ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 19.01.2026 (тобто у день постановлення ухвали судом). 
Відповідачу роз`яснено право подання відзиву на позов з посиланням на докази, якими такий обґрунтовується. 
Відповідач не скористався правом на подання відзиву на позовну заяву. 
У відповідності до частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного суду України (далі – КАС України) неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Відповідно до положень частини п`ятої статті 262 КАС України судом вирішено справу на підставі наявних у ній доказів. 
Судове засідання, призначене на 27.01.2026, було відкладено на 05.02.2026 у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у Львівській області.

Відповідач у судове засідання 05.02.2026 не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, причин неможливості неприбуття у судове засідання не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності та про відкладення судового засідання не подав. 
Суд у судовому 05.02.2026 заслухав вступну промову представника позивача та перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.
ГУ ПФУ у Львівській області 05.02.2026 направило на адресу суду заяву з проханням долучити до матеріалів справи ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі №380/29180/23.
Суд, заслухавши позивача та з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 380/29180/23, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2024 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо неприйняття рішення за результатами заяви ОСОБА_1 від 30.05.2023 про поновлення виплати пенсії та зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням наданих позивачем документів та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
ГУ ПФУ у Львівській області на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі № 380/29180/23 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 та прийняло рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
Львівським окружним адміністративним судом 25.02.2025 видано виконавчий лист у справі № 380/29180/23.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 відмовлено у встановленні судового контролю у справі № 380/29180/23 з тих підстав, що ГУ ПФУ у Львівській області на виконання судового рішення від 04.06.2024 у справі № 380/29180/23 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 та прийняло рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
Постановою державного виконавця ВПВР УЗПВР у Львівській області від 02.05.2025 відкрито виконавче провадження №77934409 з примусового виконання виконавчого листа №380/29180/23, виданого 25.02.2025 Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 та прийняти рішення по суті заяви, з урахуванням наданих позивачем документів та правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №77934409 від 02.05.2025 надійшла на адресу ГУ ПФУ у Львівській області 02.06.2025.
ГУ ПФУ у Львівській області листом від 05.06.2025 за № 1300-5310-5/75318 повідомило ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №380/29180/23, вказавши, що пенсійний орган повторно розглянув заяву та прийняв рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», про що повідомив стягувача ОСОБА_1 листом від 24.12.2024 за № 27895-30137/Г-52/8-1300/24.
У зв`язку з цим ГУ ПФУ у Львівській області у зв`язку просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження.
Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 22.12.2025 ВП №77934409 за невиконання рішення суду на ГУ ПФУ у Львівській області накладено штраф в розмірі 5 100 грн.
Постанова державного виконавця про накладення штрафу від 22.12.2025 у ВП 77934409 є предметом оскарження у цій справі з підстав протиправності.
При вирішенні спору суд керувався таким.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 129-1 Конституції України регламентовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 (далі – Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.
Обов`язки і права виконавців визначено статтею 18 Закону №1404-VIII, відповідно до частини першої якої виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно з пунктами 1 та 3 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону (пункт 1); з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3).
Права і обов`язки сторін та інших учасників виконавчого провадження визначені статтею 19 Закону №1404-VIII, відповідно до частини четвертої якої сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).
Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення визначений статтею 63 Закону № 1404-VIII, відповідно до частини першої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
Згідно з частиною другою цієї статті у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі встановлена статтею 75 Закону №1404-VІІІ, згідно з частиною першою якої у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Тобто, правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження. 
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Саме такою є послідовні правові висновки у справах з подібними правовідносинами, викладені Верховного Суду у постановах від 31.03.2021 у справі № 360/3573/20, від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 та у справі № 360/4708/20, від 31.05.2022 у справі № 360/940/20, які в силу частини п`ятої статті 242 КАС України враховані судом при розгляді цієї справи.
Суд встановив, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 02.05.2025 №77934409 з примусового виконання виконавчого листа, видано 25.02.2025 у справі № 380/29180/23, виконавець вказав про необхідність виконання позивачем рішення суду протягом 10 робочих днів. 
ГУ ПФУ у Львівській області як боржник після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження №77934409 листом від 05.06.2025 за № 1300-5310-5/75318 повідомило ВПВР УЗПВР у Львівській області ЗМУ МЮ про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 у справі №380/29180/23, вказавши, що пенсійний орган повторно розглянув заяву та прийняв рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», про яке повідомило стягувача ОСОБА_1 листом від 24.12.2024 за № 27895-30137/Г-52/8-1300/24, у зв`язку х чим просило винести постанову про закінчення виконавчого провадження. 
Рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та лист від 24.12.2024 за № 27895-30137/Г-52/8-1300/24 наявні у матеріалах справи та підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Відповідачем не надано та судом не здобуто жодних доказів перевірки державним виконавцем вказаних ГУ ПФУ у Львівській області у листі від 05.06.2025 за № 1300-5310-5/75318 обставин виконання боржником судового рішення від 04.06.2024 у справі №380/29180/23.
Натомість судом встановлено, що ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 відмовлено ОСОБА_1 у встановленні судового контролю у справі № 380/29180/23 з тих підстав, що ГУ ПФУ у Львівській області на виконання судового рішення від 04.06.2024 у справі № 380/29180/23 повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 30.05.2023 та прийняло рішення від 05.11.2024 про відмову у поновленні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII.
За встановлених фактичних обставин суд дійшов висновку, що державний виконавець прийняв постанову про накладення штрафу від 22.12.2025 з виконання виконавчого листа №380/29189/23, не переконавшись у виконанні боржником рішення суду, яке фактично було виконано до відкриття ВП №77934409, що підтверджується належними і допустимими доказами, якими є Рішення ГУ ПФУ у Львівській області від 05.11.2024 та ухвала Львівського окружного адміністративного суду від 12.03.2025.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність у державного виконавця правових підстав для винесення постанови від 22.12.2025 у ВП№77934409 про накладення на ГУ ПФУ у Львівській області штрафу за невиконання рішення суду.
Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем вказаний обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення не виконано.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Перевіривши спірну постанову про накладення штрафу, суд дійшов висновку, що постанова не відповідає визначеним частиною 2 статті 2 КАС України критеріям для такого роду рішень і вимогам Закону №1404-VII, тому таку постанову слід визнати протиправною та скасувати, задовольнивши позов повністю.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ВДВС УЗПВР у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3 028 грн, сплаченого за платіжною інструкцією № 19122 від 29.12.2025.
Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Шашкевича, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 43316386) про скасування постанови, - задовольнити повністю. 
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 22.12.2025 ВП №77934409.
Стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Шашкевича, буд. 1, м. Львів, 79000, код ЄДРПОУ 43316386) за рахунок бюджетних асигнувань в користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, код ЄДРПОУ 13814885) 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн судових витрат у вигляді судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення. 
Рішення суду набирає законної після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хома О. П.