Справа № 137/1608/25 
Провадження № 33/801/351/2026
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гопкін П. В.
Доповідач: Копаничук С. Г.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 квітня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає по АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП -
в с т а н о в и л а :
Згідно з протоколом ,серії ЕПР1 №486360 ,17.10.2025 о 21 год 00 хв по вул. Щорса в с. Селище Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в повному обсязі на місці зупинки транспортного засобу, порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. Подія фіксувалась на портативні відеореєстратори.
Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 605,6 грн. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм права, просить вказану постанову скасувати, а провадження у справі закрити через відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що підтверджували б факт керування ним транспортним засобом, що виключає наявність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.Працівники поліції порушили встановлений порядок складання протоколу, а також не забезпечили належного роз`яснення йому його прав, передбачених чинним законодавством України; не повідомили, які саме ознаки сп`яніння вони вбачають у його стані , що є передумовою для подальшої пропозиції пройти відповідний огляд і не отримали від нього чітко висловленої відмови від проходження огляду. Натомість , їхні дії фактично підводили його до відмови, що є неприпустимим. При цьому не було враховано, що він перебував у стані після струсу головного мозку та під дією лікарського препарату «Амбіт», який був введений працівниками екстреної медичної допомоги. 
Крім цього, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 року, вказуючи, що справа розглядалась судом без його участі.
Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні 24.12.2025 року, рекомендоване повідомлення з повісткою про виклик до суду, повернулося на адресу Літинського районного суду з причини закінчення терміну зберігання, що не підтверджує належне повідомлення та обізнаність ОСОБА_1 про розгляд судом справи. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Враховуючи викладене, апеляційний суд розцінює причини пропуску в якості поважних і вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню.
Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши постанову суду в межах наведених в апеляційній скарзі доводів , апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім інших даних, зазначається суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; інші відомості необхідні для вирішення справи.
Згідно з протоколом серії ЕПР1 №486360 17.10.2025 о 21 год 00 хв по вул. Щорса в с. Селище Вінницького району Вінницької області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2121, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в повному обсязі у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1)
З направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. (а.с.2)
В акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано, що огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук.(а.с.3)
Ухвалюючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ,суд виходив із того, що наявність складу адмінправопорушення і його вина за ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується дослідженими судом і наявними у справі доказами : протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан сп`яніння, а також відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом  із ознаками алкогольного сп`яніння та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно встановив обставини вчиненого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП та його вину ,правильно оцінив наявні у матеріалах справи докази, вірно застосував норми права і дійшов обгрунтованого висновку про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення є необгрунтованими, виходячи з наступного.
Згідно із п. 5 Розділу ІІ Наказу «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису» включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція).
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, є безпідставними та спростовуються відеозаписом із бодікамери працівника поліції. Так, на 38 хвилині 25 секунді відеозапису на запитання працівників поліції «Куди саме він їхав?» ОСОБА_1 відповідає, що їхав знизу до гори, а згодом, на 40 хвилині 36 секунді запису , повідомляє, що їхав з роботи додому. Отже, відеозаписом підтверджується фактичне визнання ОСОБА_1 факту керування ним транспортним засобом за обставин вказаних у протоколі. При цьому з відеозапису чітко вбачається, що працівники поліції не змушували його відповідати та не ставили провокаційних запитань, як це зазначено в апеляційній скарзі. 
Одним із визначальних елементів складу адміністративного правопорушення є саме факт відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Цей факт у даній справі також повністю підтверджується відеозаписом, наявним у матеріалах справи. Зокрема, на 47 хвилині 52 секунді ,на запитання працівника поліції щодо проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння , ОСОБА_1 чітко відповідає: «Ні, бо не хочу». Такими діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Доводи апеляційної скарги про неврахування судом стану перебування його у стані після струсу головного мозку та під дією лікарського препарату «Амбіт», який був введений працівниками екстреної медичної допомоги не підтверджено достовірними доказами, оскільки на час розгляду справи судом першої інстанції вказані докази в матеріалах справи були відсутні. Також відсутні докази часу його введення – до чи після виявлення працівниками поліції ознак сп`яніння , а також дії препарату «Амбіт»,зокрема, того, що вказаний препарат може виклаикати ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, що зафіксовано у протоколі про адмінправопорушення.
Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 зазначеного адміністративного правопорушення та правильних висновків суду ,викладених у оскаржуваній постанові і фактично зводяться до оскарження дій працівників поліції. Водночас саме по собі непогодження з діями працівників поліції саме по собі не є доказом порушення ними встановленого порядку виявлення стану сп`яніння у водіїв і жодним чином не спростовує наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Крім того, дії працівників поліції в порядку адміністративного судочинства не оскаржувалися.
Суд першої інстанції, відповідно до ст. 245 КУпАП, проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 року .
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову  Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду    С. Г. Копаничук