ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Провадження № 22-ц/821/221/26 № 22-ц/821/222/26	Головуючий по першій інстанції	
Справа № 707/2893/25 Категорія: 314000000 	Волкова Н.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю.  В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2026 року 

м. Черкаси 

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів: 

Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л., Карпенко О.В., 

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи:

позивач – ОСОБА_1 ,

відповідач – Будищенська сільська рада Черкаського району Черкаської області, Виконавчий комітет Будищенської сільської ради,

особа, яка подає апеляційну скаргу – Виконавчий комітет Будищенської сільської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Виконавчого комітету Будищенської сільської ради на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2025 року та додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2025 року (у складі судді Волкової Н.С.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності,

в с т а н о в и в :

У липні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом.
В обґрунтування зазначала, що згідно з наказом відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації про прийняття на роботу від 02.01.2020 № 1-К ОСОБА_1 призначено з посади виконуючої обов`язки завідувача дошкільного навчального закладу «Дзвіночок» с. Свидівок на посаду завідувача цього закладу з 02 січня 2020 року. 
04.03.2025 було видано розпорядження сільського голови Будищенської сільської ради № 33-к про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 . Згідно з частиною 2 вказаного вище Розпорядження предметом службового розслідування є причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 27.02.2025 з 13 год 45 хв до 15 год 00 хв та її неетична поведінка на засіданні Виконавчого комітету Будищенської сільської ради того ж дня. 
27.02.2025 був складений Акт № 1 про відсутність працівника на робочому місці, місцем складення вище вказаного Акта є: АДРЕСА_1 . 
04.03.2025 був складений Акт № 2 про відмову ознайомитися із Актом № 1 про відсутність працівника на робочому місці. 
Внаслідок зазначених дій ОСОБА_1 було оголошено догану, що оформлена відповідним розпорядженням від 28.03.2025 № 48-к. Позивач вважає винесену догану за порушення правил внутрішнього трудового розпорядку незаконною, прийняту внаслідок службового розслідування, проведеного за неповного з`ясування всіх обставин та без належного врахування вимог норм чинного законодавства України, з порушенням строку для застосування дисциплінарного стягнення, оскільки дії ОСОБА_1 були зумовлені службовою необхідністю. Позивач зазначала, що діяла в інтересах ЗДО «Дзвіночок» та дітей в межах Статуту, порушення трудової дисципліни у її діях відсутнє, наказ було видано без належної оцінки обставин, порушено строк притягнення до відповідальності. 
Крім того, вважає, що причиною винесення догани стало неприязне ставлення до позивача з боку керівництва, про що свідчать факти неотримання нею будь-яких премій та надбавок протягом останнього тривалого часу, на відміну від інших працівників, перешкоджання та несприяння у її діяльності. 
Також позивачем зазначено, що оскаржуване розпорядження від 28.03.2025 № 48-к не містить посилання на пункти правил внутрішнього трудового розпорядку, що були нібито порушені ОСОБА_1 в той чи інший день. Розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності датоване 28.03.2025, тому відповідач порушив строк, визначений ст. 148 КЗпП України. 
Також в позові зазначено, що ОСОБА_1 в межах тримісячного строку звернулась до адміністративного суду з позовом про визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови від 28.03.2025 № 48-к, оскільки вважала, що спір виник з публічно-правових відносин. Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 відкрито провадження у адміністративній справі. Проте, 21.07.2025 Черкаським окружним адміністративним судом закрито провадження у даній справі та роз`яснено, що справа має розглядатися в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила:
– визнати поважними причини пропуску строку та поновити строк для звернення до суду із даним позовом;
– визнати незаконним та скасувати розпорядження сільського голови від 28.03.2025 № 48-к «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким було накладено дисциплінарне стягнення на директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області у вигляді догани;
– стягнути із відповідача понесені судові витрати.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.10.2025 позовні вимоги задоволено повністю.
Поновлено ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовом до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області, Виконавчого комітету Будищенської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження про притягнення до дисциплінарної відповідальності, встановлений ст. 233 КЗпП України, як пропущений з поважних причин.
Визнано незаконним та скасовано розпорядження сільського голови № 48-к від 28.03.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким було накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 , директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області у вигляді догани.
Стягнуто з Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Поновлюючи строк на звернення до суду із даним позовом, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наведені позивачем підстави для поновлення процесуального строку для звернення до суду є поважними, оскільки строк пропуску обумовлений зверненням позивача за захистом своїх прав до Черкаського окружного адміністративного суду, де суд закрив провадження у справі у зв`язку зі встановленням цивільної юрисдикційності спору.
Визнаючи незаконним та скасовуючи розпорядження сільського голови № 48-к від 28.03.2025 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», суд, аналізуючи долучені до матеріалів справи докази, в своєму рішенні зазначив, що ОСОБА_1 була відсутня на робочому місці 27.02.2025 з 13 год 45 хв до 15 год 00 хв у зв`язку із відвідуванням засідання виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаської області з питання фінансування (співфінансування) ремонту ванної кімнати у закладі освіти. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції виснував, що відсутність керівника на роботі, не в навчальному закладі, не вважається прогулом, якщо він перебуває поза територією і виконує роботу, пов`язану з його посадовими обов`язками, участь позивача на засіданні виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаської області з питань фінансування (співфінансування) ремонту ванної кімнати у закладі освіти не носила особистий характер, а стосувалася робочих питань, пов`язувалася із функціонуванням навчального закладу. А тому є правові підстави вважати, що позивач була відсутня на роботі із поважних причин.
Після ухвалення рішення, представником позивача – адвокатом Ракоїд Л.В. було подано заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 22500 грн.
Додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.11.2025 заяву представника позивача задоволено частково та стягнуто із Виконавчого комітету Будищенської сільської ради на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
Не погоджуючись із рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 22.10.2025 та додатковим рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 05.11.2025, Виконавчим комітетом Будищенської сільської ради через підсистему «Електронний суд» було подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В обґрунтування зазначає, що вказані рішення є такими, що не відповідають нормам матеріального та процесуального права.
Вказує, що посилання суду першої інстанції на те, що Правила, які затверджені рішенням зборів трудового колективу ЗДО «Дзвіночок», регламентують права, обов`язки та відповідальність працівників ЗДО «Дзвіночок», однак не врегульовують правовідносин засновника із керівником (директором) закладу у разі необхідності залишити навчальний заклад останньою у зв`язку зі службовою необхідністю, хибним, оскільки чинним законодавством не передбачено надання окремих правил трудового розпорядку для директорів закладів освіти.
Натомість, обов`язок бути на робочому місці випливає з загального принципу виконання роботи, передбаченого трудовим договором (стаття 21 КЗпП) та правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання встановленого графіка роботи та відсутність на робочому місці є порушенням трудової дисципліни, що, відповідно до статті 147 КЗпП, може тягнути за собою дисциплінарні стягнення.
Також скаржник вважає, що у даній справі відсутні правові підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу, оскільки, позивачем не долучено акт прийому?передачі наданих послуг, відсутні докази щодо відображення суми доходу, отриманого від здійснення незалежної професійної діяльності, зокрема, коштів, що надійшли на поточний рахунок, у касу платника податків та/або отримано готівкою.
09.12.2025 на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» від представника позивача – адвоката Ракоїд Л.В. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржувані рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Представник позивача звертає увагу на те, що обґрунтування апеляційної скарги обмежено лише посиланнями на норми статей КЗпП України та не містить доводів за яких рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Також зазначає, що спірним розпорядженням було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани за порушення правил внутрішнього розпорядку. Однак, вказані правила не були затверджені у встановленому законодавством порядку, про що свідчить відсутність відповідного рішення уповноваженого органу, що є істотною підставою для визнання дисциплінарного стягнення незаконним.
Заслухавши доповідь судді, представника позивача, вивчивши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до вимог частин першої, другої статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно з частинами 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено, що згідно з копією наказу відділу освіти Черкаської районної державної адміністрації про призначення ОСОБА_1 від 02.01.2020 № 1-К призначено ОСОБА_1 , виконуючу обов`язки завідувача дошкільного навчального закладу «Дзвіночок» с. Свидівок, на посаду завідувача цього закладу з 02.01.2020.
Згідно з копією Порядку денного засідання виконавчого комітету від 27.02.2025 ОСОБА_1 була присутня на засіданні виконавчого комітету.
27.02.2025 був складений Акт № 1 про відсутність працівника на робочому місці, місцем складення вказано: АДРЕСА_1 . 
Вказаний Акт складено за підписами начальника відділу інформаційно?організаційної роботи та кадрового забезпечення Виконавчого комітету Будищенської сільської ради Теслі В.О. у присутності наступних осіб: ОСОБА_2 – старости Свидівоцького старостинського округу, ОСОБА_3 – в.о. начальника Фінансового відділу Будищенської сільської ради. 
Даний Акт складено про те, що 27.02.2025 директор закладу дошкільної освіти (ясла?садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області Іванова Олена Іванівна була відсутня на робочому місці в ЗДО «Дзвіночок» в с. Свидівок, орієнтовно з 13:45 до 15:00. У вказаний проміжок робочого часу з`явилася на засіданні виконавчого комітету Будищенської сільської ради, не попередивши безпосереднього керівника – секретаря сільської ради та виконавчого комітету ОСОБА_4 . На вказане засідання не запрошувалась, оскільки питання ЗДО «Дзвіночок» с. Свидівок на ньому не розглядалося, відповідно, залишила своє робоче місце без нагальної потреби, порушивши правила трудового розпорядку. На запитання секретаря сільської ради ОСОБА_4 : «чому залишили робоче місце без попередження?» відповіла, що вирішила бути присутньою на засіданні виконкому, повідомила своїх підлеглих, а секретаря сільської ради та виконавчого комітету повідомляти не зобов`язана. Протягом засідання вела себе некоректно, не дотримуючись ділової етики і субординації.
04.03.2025 був складений Акт № 2 про відмову ознайомитися із Актом № 1 про відсутність працівника на робочому місці. Також додається пояснююча та додаткова пояснююча ОСОБА_1 .
У наданих поясненнях позивач зазначила, що 27.02.2025 була відсутня на робочому місці з 13 год 45 хв до 14 год 45 хв у зв`язку з відвідуванням засідання виконавчого комітету для з`ясування питання фінансування (співфінансування) ремонту ванної кімнати у закладі освіти. Дане питання необхідно було вирішити терміново, оскільки інвестор потребував підтвердження співфінансування, щоб долучитись до ремонту. Попросила вибачення, якщо образила когось своєю присутністю на засіданні, на майбутнє прийме до уваги дану ситуацію. Також зазначила, що ОСОБА_1 є депутатом в/о № 5, тому присутність на засідання виконавчого комітету також мала відношення до депутатської діяльності.
04.03.2025 було видано розпорядження сільського голови Будищенської сільської ради № 33-к, про проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 без відсторонення від здійснення повноважень на посаді, згідно якого визначено предметом службового розслідування причини відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 27.02.2025 з 13 год 45 хв до 15 год 00 хв та її неетична поведінка на засіданні виконавчого комітету Будищенської сільської ради того ж дня.
25.03.2025 складено Акт № 1 проведення службового розслідування стосовно директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області Іванової О.І. відповідно до якого зроблено такі висновки комісії:
1) Іванова О.І., згідно наданих нею пояснень та встановлених обставин на засідання виконавчого комітету запрошена не була, про прибуття нею на засідання виконавчого комітету Будищенської сільської ради свого керівника – секретаря сільської ради та виконавчого комітету вона не повідомляла, а відповідно, покинула своє робоче місце без нагальної потреби. На засіданні виконавчого комітету вела себе некоректно, виявляючи неповагу, чим порушила Правила внутрішнього трудового розпорядку ЗДО «Дзвіночок», статтю 139 КПП, статтю 38 Закону України «Про дошкільну освіту».
2) З урахуванням наведених фактичних обставин комісія прийшла до висновку про необхідність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності шляхом винесення їй догани.
Позивач ОСОБА_1 в приміщенні ЗДО «Дзвіночок» відмовилася підписувати Акт № 1 проведення службового розслідування стосовно директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області від 25.03.2025, отримати примірник вказаного Акта також відмовилася, про що складено Акт про відмову Директора ЗДО «Дзвіночок» ОСОБА_5 від 25.03.2025, який підписаний головою комісії ОСОБА_2 та членами комісії ОСОБА_6 , ОСОБА_3 .
Згідно з копією Розпорядження від 28.03.2025 № 48-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності, підписаного секретарем сільської ради та виконавчого комітету ОСОБА_7 , відповідно до пункту 20 статті 42, підпункту 1 пункту 3 статті 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 147 Кодексу законів про працю України, розглянувши Акт № l проведення службового розслідування стосовно директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області Іванової О.І. від 25.03.2025, вирішено накласти дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 , директора закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області, за порушення трудової дисципліни – оголосити догану з 28 березня 2025 року.
Згідно з копією рішення Будищенської сільської ради від 07.04.2023 № 55-2/VIII Про розгляд заяви про дострокове припинення повноважень сільського голови Будищенської сільської ради ОСОБА_8 , керуючись статтями 26, 42, 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи заяву ОСОБА_8 від 31.03.2023 до Будищенської сільської ради про складання повноважень сільського голови Будищенської сільської ради VIII скликання, сільська рада вирішила: взяти до відома заяву ОСОБА_8 про складання ним повноважень сільського голови Будищенської сільської ради VIII скликання; достроково припинити повноваження сільського голови Будищенської сільської ради VIII скликання ОСОБА_8 07.04.2023 за власним бажанням (п. 1 ч. 1 статті 79 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), здійснення повноважень сільського голови Будищенської сільської ради VIII скликання покласти на секретаря Будищенської сільської ради VIII скликання ОСОБА_4 з 07.04.2023 до початку повноважень сільського голови Будищенської сільської ради, обраного на чергових виборах відповідно до закону.
Відповідно до п. 1.1. Статуту закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області заклад дошкільної освіти (ясла?садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області – це заклад дошкільної освіти, що знаходиться у комунальній власності Будищенської сільської ради.
Органом управління закладом освіти є Виконавчий комітет Будищенської сільської ради (далі – орган управління).
Відповідно до п. 1.4. Статуту засновником Закладу дошкільної освіти є Будищенська сільська рада (далі – Засновник).
Відповідно до п. 1.6.Статуту заклад дошкільної освіти в своїй діяльності керується Конституцією України, Законами України «Про освіту», «Про дошкільну освіту», «Про охорону дитинства», Положенням про дошкільний навчальний заклад України (далі – Положення), затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 12 березня 2003 року № 305, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства освіти і науки України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
Заклад дошкільної освіти самостійно приймає рішення і здійснює діяльність в межах компетенції, передбаченої чинним законодавством, Положенням та цим Статутом.
Згідно з п. 1.16. режим роботи Закладу дошкільної освіти, тривалість перебування дітей у ньому встановлюється його Засновником за погодженням з органом управління.
Пунктом 5.12. Статуту встановлено, що трудові відносини у Закладі дошкільної освіти регулюються законодавством України про працю, Законом України «Про освіту», «Про дошкільну освіту» та іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Відповідно до п.6.1. Статуту управління Закладом дошкільної освіти здійснюють Засновник та орган управління. Безпосереднє керівництво Закладом дошкільної освіти здійснює його Директор.
Відповідно до п.6.3. Статуту Директор Закладу дошкільної освіти:
– здійснює керівництво і контроль за діяльністю Закладу дошкільної освіти;
– діє від імені закладу, представляє його в державних та інших органах, установах і організаціях, укладає угоди з юридичними та фізичними особами;
– затверджує Правила внутрішнього трудового розпорядку, посадові інструкції працівників за погодженням з профспілковим комітетом;
– забезпечує дотримання санітарно-гігієнічних, протипожежних норм і правил техніки безпеки, вимог безпечної життєдіяльності дітей і працівників.
Згідно з копією наказу від 02.01.2024 № 7/ОД «Про затвердження переліку посадових та робочих інструкцій працівників закладу дошкільної освіти та Правил внутрішнього трудового розпорядку» наказано затвердити Правила внутрішнього розпорядку для працівників закладу освіти.
Відповідно до п. 5.9. Правил внутрішнього розпорядку для працівників дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області відсутність на робочому місці у зв`язку з службовими справами та з інших поважних причин допускається лише з дозволу керівника.
Відповідно до п. 8.2. Правил внутрішнього розпорядку для працівників дошкільної освіти (ясла-садок) «Дзвіночок» с. Свидівок Будищенської сільської ради Черкаської області за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких видів стягнення:
– зауваження;
– догана;
– звільнення.
Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 у справі № 580/6685/25 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання у справі на 10.07.2025.
Згідно з копією ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 у справі № 580/6685/25 провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради про визнання незаконним та скасування розпорядження закрито. Роз`яснено позивачці, що справа має розглядатися відповідним судом в порядку цивільного судочинства.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5?1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
За приписами частин першої та третьої статті 21 КЗпП України, трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Згідно зі статтею 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю (ст. 140 КЗпП України).
Відповідно до статті 232 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням роботодавця і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил.
Одним із видів юридичної відповідальності є дисциплінарна відповідальність. У сфері виконання найманої праці вона полягає в обов`язку працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, давати звіт перед роботодавцем за свої протиправні дії та нести дисциплінарні стягнення, передбачені нормами трудового законодавства.
Дисциплінарна відповідальність, як і будь-яка інша юридична відповідальність, має примусовий характер. Вона полягає в тому, що стосовно працівника, який вчинив дисциплінарний проступок, роботодавцем можуть уживатися заходи примусового впливу, примусова санкція, яка спричиняє для порушника певні негативні наслідки.
Заходи дисциплінарного стягнення, що застосовуються до деяких працівників, які несумлінно виконують свої трудові обов`язки, зазначено у статті 147 КЗпП України.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення:
1) догана;
2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Відповідно до статті 147-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищими у порядку підлеглості щодо органів, зазначених у частині першій цієї статті.
Дисциплінарне стягнення, відповідно до вимог ст.148 КЗпП України, застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також порушення або невиконання правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Складовими дисциплінарного проступку є:
– дії (бездіяльність) працівника;
– вина працівника;
– наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Саме на роботодавця покладено обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. Під час обрання виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 664/2820/15-ц, від 20.09.2019 у справі № 757/28453/14-ц, від 18.03.2020 у справі № 484/2962/17 та від 01.07.2020 у справі № 760/7225/16-ц.
Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права: КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Принцип презумпції невинуватості в трудовому праві випливає із змісту статті 138 КЗпП, яка передбачає обов`язок роботодавця доводити наявність умов, серед них і вини працівника, для притягнення такого працівника до відповідальності.
Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 359/4316/17, від 08.10.2020 у справі № 202/2817/19.
У відповідності з пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06.11.1992 № 9, судам необхідно з`ясувати чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.
Верховний Суд у своїй постанові від 13.07.2022 у справі № 359/9014/19 зазначив, що обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення здійснюється з дня виявлення не лише факту (події), а саме проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки; характеру порушення; шкідливих наслідків порушення; причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками; вини працівника. Як правило, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо.
Як вбачається із матеріалів даної справи, службове розслідування закінчено 25.03.2025, що підтверджується Актом № 1 проведення службового розслідування (т. 1 а.с. 29?30). Розпорядження № 48-к, яким накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 за порушення трудової дисципліни, винесено 28.03.2025 (т. 1 а.с. 32).
Відтак, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про дотримання відповідачем установленого строку для застосування дисциплінарного стягнення, визначеного ст. 148 КЗпП України.
Відсутність працівника на роботі має бути зафіксовано актом про відсутність працівника на роботі. Законодавство не встановлює вимог до форми акта, тому він подається у довільній письмовій формі та підписується не менш ніж двома працівниками (наприклад, бухгалтером та директором). В акті має бути зафіксовано факт відсутності працівника на роботі протягом робочого дня.
Акт про відсутність працівника на роботі оформлюється безпосередньо в день нез`явлення працівника на роботі. У таких документах обов`язково зазначаються не тільки дата, а й певний час відсутності працівника.
Після фіксації факту відсутності працівника на роботі потрібно з`ясувати, чим така відсутність була викликана.
Для з`ясування причини відсутності працівника на роботі роботодавець на свій розсуд може: 1) зателефонувати працівнику або членам його родини; 2) написати працівнику в доступні месенджери; 3) надіслати листа на особисту електронну скриньку; 4) відвідати працівника за місцем реєстрації або місцем фактичного проживання; 5) надіслати лист з повідомленням про вручення з пропозицією надати пояснення щодо своєї відсутності.
Законодавство не містить вичерпного переліку поважних причин відсутності на роботі, тому в кожному випадку оцінка поважності причини відсутності на роботі дається, виходячи з конкретних обставин. Вочевидь, поважними причинами мають бути об`єктивні обставини, які безумовно перешкоджали працівнику з`явитися на роботу і не могли бути ним усунуті.
Зазначені висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28.04.2022 у справі № 761/48981/19, від 14.06.2023 у справі № 727/3770/21, від 15.10.2024 у справі № 537/1348/22.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що юридичною адресою Закладу дошкільної освіти є: с. Свидівок, Черкаський район, Черкаська область, вул. Бабака, 19. З матеріалів справи вбачається, що місцем складання Акта № 1 від 27.02.2025 про відсутність працівника на робочому місці є: вул. 30 років Перемоги, 27, с. Будище, Черкаський район, Черкаська область (т. 1 а.с. 25). Даний Акт складений за підписами начальника відділу інформаційно?організаційної роботи та кадрового забезпечення Виконавчого комітету Будищенської сільської ради, старости Свидівоцького старостинського округу, в.о. начальника Фінансового відділу Будищенської сільської ради, які не є працівниками ЗДО «Дзвіночок».
Згідно зі статтею 38 Закону України «Про дошкільну освіту» безпосереднє управління закладом дошкільної освіти здійснює його керівник.
Повноваження (права та обов`язки) та відповідальність керівника закладу дошкільної освіти визначаються законодавством, установчими документами закладу дошкільної освіти та трудовим договором (контрактом).
Керівник закладу дошкільної освіти має право:
– діяти від імені закладу дошкільної освіти без довіреності та представляти заклад у відносинах з іншими особами;
– підпису на документах з питань освітньої, фінансово-господарської та іншої діяльності закладу дошкільної освіти;
– приймати рішення щодо діяльності закладу дошкільної освіти в межах повноважень, визначених законодавством;
– призначати на посаду, переводити на іншу посаду та звільняти з посади працівників закладу дошкільної освіти, визначати їхні посадові обов`язки, заохочувати та притягати до дисциплінарної відповідальності, а також вирішувати інші питання, пов`язані з трудовими відносинами, відповідно до вимог законодавства;
– видавати у межах своєї компетенції накази і контролювати їх виконання;
– укладати договори з фізичними та/або юридичними особами в межах своїх повноважень;
– ініціювати проведення зовнішнього моніторингу якості освіти та якості освітньої діяльності закладу дошкільної освіти, інституційного аудиту;
– приймати рішення з інших питань у межах своїх повноважень, зокрема з питань, не врегульованих законодавством.
Згідно з ч. 3 ст. 2 Закону України «Про освіту» суб`єкт освітньої діяльності має право самостійно приймати рішення з будь-яких питань у межах своєї автономії, визначеної цим Законом, спеціальними законами та/або установчими документами, зокрема з питань, не врегульованих законодавством.
Як вбачається із письмових пояснень позивача ОСОБА_1 від 04.03.2025 та 05.03.2025, поданих нею з метою пояснення причин відсутності на робочому місці 27.02.2025 з 13 год 45 хв до 15 год 00 хв, вона була відсутня у вказаний проміжок часу з метою відвідування засідання виконавчого комітету Будищенської сільської ради Черкаської області з питань фінансування (співфінансування) ремонту ванної кімнати у закладі освіти. Вказана обставина не заперечується і представником відповідача та зафіксована в порядку денному засідання виконавчого комітету від 27.02.2025 (т. 1 а.с. 33-37).
Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком, до якого дійшов суд першої інстанції у своєму рішенні, про те, що в даному випадку наявні правові підстави вважати, що директор ЗДО «Дзвіночок» була відсутня на роботі із поважних причин та залишила навчальний заклад у зв`язку із службовою необхідністю.
Також, судом першої інстанції вірно встановлено, що відповідачем не долучено розпорядчий документ Будищенської сільської ради Черкаської області стосовно регулювання правовідносин з керівником «ЗДО» «Дзвіночок» с. Свидівок у випадку виникнення у директора необхідності залишити навчальний заклад з поважних причин, тому позивач діяла відповідно до положень ч. 3 ст. 2 Закону України «Про освіту».
Вирішуючи питання про поновлення позивачу строку на звернення до суду із даним позовом, суд обґрунтовано вважав поважними причини пропуску такого строку, оскільки ОСОБА_1 зверталася за захистом своїх прав до Черкаського окружного адміністративного суду, де суд закрив провадження у справі у зв`язку зі встановленням цивільної юрисдикційності спору.
Разом з тим, слід зазначити, що між закриттям адміністративного провадження (21.07.2025) і поданням позову до Черкаського районного суду Черкаської області (30.07.2025) минув розумний час.
Відтак, колегія суддів доходить висновку про те, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , яке відповідає вимогам статей 263, 264 ЦПК України, а підстави для його скасування з мотивів, які викладені в апеляційній скарзі, відсутні.
Щодо додаткового рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05.11.2025.
Як вбачається із матеріалів справи представник позивача в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України зробила заяву про подання протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду доказів витрат позивача на правничу допомогу.
27.10.2025 від адвоката Ракоїд Л.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 22500 грн.
На підтвердження суми понесених судових витрат на правничу допомогу, стороною позивача суду надано:
1. копію Договору про надання правової допомоги від 02 червня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро «ЛЮДМИЛИ РАКОЇД» в особі керівника Ракоїд Людмили Вячеславівни, яка діє на підставі Статуту (надалі «Адвокатське бюро»), з однієї сторони, та ОСОБА_1 (надалі «Клієнт»), з іншої сторони.
Згідно з п. 4.4. Договору сума гонорару за даним Договором становить:
– 15000 грн за складення та подання позовної заяви до суду;
– 2500 грн за участь в кожному судовому засіданні.
2. копію Акта виконаних робіт №1 від 22 жовтня 2025 року, яким посвідчується те, що згідно з договором про надання правової допомоги № б/н від 02 червня 2025 року, Адвокатське бюро виконало свої зобов`язання, а саме: зобов`язання в якості правової допомоги здійснювати представницькі повноваження у справі про визнання незаконним та скасування розпорядження сільського голови № 48-к від 28 березня 2025 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», а саме:
- підготовлено та подано позовну заяву до суду. Вартість 15000 грн;
- взято участь в трьох судових засідання (04 вересня 2025 року, 13 жовтня 2025 року, 22 жовтня 2025 року), вартість участі в одному судовому засіданні – 2500 грн, всього – 7500 грн. Послуги надано на загальну суму 22500 грн, розмір який погоджено сторонами;
3. копію детального розрахунку суми судових витрат, які особа понесла у зв`язку з розглядом справи згідно з договором про надання правової допомоги № б/н від 02 червня 2025 року.
Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги – це домовленість, за якою одна сторона зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
У додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що при розподілі судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.
Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, від 15 червня 2021 року у справі № 159/5837/19, від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18.
Вказана судова практика є незмінною.
Апеляційний суд зазначає, що з врахуванням доведення вартості наданих позивачу послуг на правову допомогу, задоволення позову в повному обсязі, співмірності складності справи та виконаним адвокатом обсягу роботи та часу, а також враховуючи позицію сторони відповідача про відсутність правових підстав для стягнення адвокатських витрат, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн.
З огляду на викладене вище, колегія суддів доходить висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду та додаткового рішення суду – без змін.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Будищенської сільської ради залишити без задоволення.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 22 жовтня 2025 року та додаткове рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 05 листопада 2025 року у даній справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених Цивільним процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови складено 05 березня 2026 року.

Судді Ю.В. Сіренко

О.В. Карпенко

Т.Л. Фетісова