ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/5137/26
провадження № 2/753/8148/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2026 року Дарницький районний суд м. Києва у складі судді Комаревцевої Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4196033 від 06.12.2023 загальному розмірі 22 500,00 грн.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 12.03.2026 справа призначена до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Витребувано від АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (04082, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19) наступну інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) платіжна картка № НОМЕР_2 ; інформацію щодо підтвердження або спростування факту зарахування (надходження) коштів на платіжну картку № НОМЕР_2 , банком-емітентом якої є АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», у сумі 3000 грн, ініційованих ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (код ЄДРПОУ 42753492) через платіжного провайдера ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ», за період з 06.12.2023 року включно та протягом наступних п`яти календарних днів; у разі підтвердження зарахування коштів - надати відповідні документи (банківські виписки, платіжні інструкції, довідки або інші документи), що підтверджують факт зарахування коштів на вказаний рахунок.
У квітні 2026 року до суду надійшли витребувані докази.
Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву, а відтак, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання
Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Судом встановлено, що 06.12.202 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4196033, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 3 000,00 грн строком 350 днів зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 2 % на день.
Договір укладений в електронній формі шляхом використання одноразового ідентифікатора, що відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», після проходження відповідачем реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця, підтвердження персональних даних, ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та акцепту пропозиції шляхом введення одноразового ідентифікатора.
Відповідно до умов договору кредитні кошти підлягали перерахуванню на платіжну картку відповідача № НОМЕР_2 , реквізити якої були зазначені відповідачем при укладенні договору.
На підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів судом витребувано інформацію з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК». З відповіді банку встановлено, що банківська картка № НОМЕР_3 емітована на ім`я ОСОБА_1 та 06.12.2023 на вказану картку було зараховано кошти у сумі 3 000,00 грн.
Отже судом встановлено факт отримання відповідачем кредитних коштів.
Згідно з договором факторингу № 26/07/2024 від 26.07.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», у зв`язку з чим до позивача перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні.
Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 22 500,00 грн., з яких: 3 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 12 540,00 грн - проценти, нараховані первісним кредитором, 6 960,00 грн - проценти, нараховані позивачем у межах строку кредитування.
Доказів погашення заборгованості відповідачем суду не надано.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, при цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні.
Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора здійснюється без згоди боржника,якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Судом встановлено, що позивач довів факт укладення кредитного договору, факт отримання відповідачем кредитних коштів, а також факт переходу права вимоги до позивача.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості є деталізованим, відповідає умовам договору та відповідачем не спростований.
Будь-яких доказів виконання відповідачем зобов`язань за договором суду не подано.
Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України невиконання зобов`язання є простроченням і тягне правові наслідки.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що позивач додатково просить покласти на орган (особу), що здійснюватиме примусове виконання рішення, обов`язок нараховувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст. 625 ЦК України з дати набрання рішенням законної сили до моменту повного виконання, а також стягнути ці суми з Відповідача.
Однак суд вважає такі вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на таке.
Відповідно до частин 10-11 статті 265 ЦПК України, дійсно передбачено можливість зазначення у рішенні суду формули нарахування відповідних сум на період до фактичного виконання рішення. Проте дана норма не покладає на суд обов`язку визначати такі суми наперед, а встановлює право суду, яке реалізується у випадках, коли характер зобов`язання та подані докази дають змогу зробити такі розрахунки або встановити необхідність їх подальшого нарахування виконавцем.
Разом з тим, правова природа інфляційних втрат та 3% річних, передбачених статтею 625 ЦК України, є компенсаційною, і вони підлягають стягненню за період прострочення, що мав місце до дня ухвалення рішення суду, коли суд має змогу перевірити та оцінити обґрунтованість заявленої суми.
Натомість сума інфляційних втрат та 3% річних після ухвалення рішення не є предметом позову та не є самостійною матеріально-правовою вимогою, яка могла б бути встановлена на момент розгляду справи по суті, оскільки: суд не може наперед визначити ні період прострочення після набрання рішенням законної сили, ні фактичні дати дій виконавця, нарахування таких сум не може делегуватися судом органу примусового виконання як нове самостійне зобов`язання, виконавчий документ повинен містити чітко визначену суму, а не формулу, яка створює невизначеність щодо обсягу майбутніх вимог
У зв`язку з наведеним суд приходить до висновку, що підстав для задоволення відповідної вимоги немає, а тому у цій частині слід відмовити.
Відповідач не довів відсутність своєї вини, доказів сплати не надав.
Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості або заперечень відповідача. Подані докази підтверджують наявність боргу та порушення відповідачем умов договору.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався представник позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
При задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір при зверненні до суду з даним позовом у розмірі 2423,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., що відповідатимуть принципу розумності та пропорційності. 
Керуючись ст. ст. 12,76,77,78,79,80,81,263,265 ЦПК України, суд -
В И Р І Ш И В :
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» заборгованість за кредитним договором № 4196033 від 06.12.2023 року у розмірі 22 500 (двадцять дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп., судовий збір у розмірі 2423,00 грн., витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.,
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 13.04.2026

 Суддя: Комаревцева Л.В.