провадження № 2/294/23/26
справа № 294/965/23

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року        м. Чуднів 

Чуднівський районний суд Житомирської області у складі судді Білери І.В., за участі:
- секретаря судового засідання Івашкевич В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за первісним позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:
На розгляді Чуднівського районного суду Житомирської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № б/н від 23.06.2011. З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 29 822, 59 грн., з яких 26 976, 26 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 2 846, 33 грн - заборгованість за простроченими відсотками, а також судовий збір.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.06.2011, при підписанні якої підтвердила свою згоду разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, що складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. 14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (ПАТ КБ «ПриватБанк») на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (АТ КБ «ПриватБанк). Відповідачці було відкрито кредитний рахунок та встановлено ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування рахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 30 000 грн. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором та з урахування внесених коштів на погашення заборгованості відповідачка станом на 21.03.2023 має заборгованість в розмірі 32 976, 30 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 26 976, 26 грн. та заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 000, 04 грн.
08.02.2024 представник позивача звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій він просить зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 23.06.2011 у розмірі 29 822,59 грн. з яких 26976,26 грн.- заборгованість за тілом кредиту; в т.ч. 26976, 26 грн. – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 2846,33 грн.- заборгованість за простроченими відсотками), а також понесені позивачем судові витрати.
20.02.2024 представник відповідачки адвокат Хворост Д.М. подала відзив на позовну заяву та зустрічну позовну заяву, в якій просить стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно списані кошти у сумі 22 198, 56 грн. та понесені нею усі судові витрати, обґрунтовуючи тим, що згідно виписки за договором №б/н за період з 25.07.2013 по 22.03.2023, яку надав позивач за первісним позовом, вбачається, що банк безпідставно списав на свою користь з рахунку ОСОБА_1 відсотки у розмірі 22 198, 56 грн. за використання кредитного ліміту та посилалась на те, що при підписанні анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 23.06.2011, наданій представником позивача за первісним позовом, процентна ставка не зазначена, також в даній заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, та умови щодо стягнення та заборгованості за простроченим тілом кредиту. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. 
15.03.2024 представник АТ КБ «ПриватБанк» Меркулова В.В. подала відповідь на відзив, в якій остання посилається на те, що відповідачем ОСОБА_2 було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. У якій було зазначено, що підписавши цю заяву відповідач ознайомився та згодний з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованими на сайті банку, тарифами банку, які разом із цією заявою складають договір банківського обслуговування. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах банку – договорі банківського обслуговування в цілому. В даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах та правилах надання банківських послуг та тарифах. На підставі поданої заяви, разом з умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, тарифи, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг відповідачу. В подальшому відповідач ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг підписавши паспорт споживчого кредиту від 19.05.2021, в якому прописана валюта кредитування, відсоткова ставка, винагороди, розмір платежу, відповідальність, права та обов`язки сторін договору та інше. Відповідно до заяви підписаної клієнтом встановлено, що «умови та правила надання банківських послуг» та «тарифи», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, становлять між клієнтом та банком договір про надання банківських послуг, прийняття даних умов підтверджується підписом клієнта у заяві і така форма оформлення кредитного договору не суперечить діючому законодавству, оскільки укладання договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. 
21.03.2024 представник відповідача адвокат Хворост Д.М. подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких наголосила, що матеріали справи не містять підтверджень того, що витяг з тарифів банку та витяг з умов та правил надання банківських послуг надані позивачем на підтвердження позовних вимог щодо стягнення заборгованості, якими визначено, зокрема: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, діяли і на момент підписання відповідачкою заяви - анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Щодо паспорту споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту а також зазначила про безпідставне стягнення з відповідача коштів для погашення заборгованості за договором в сумі 22 198, 56 грн.
05.04.2024 на адресу суду від представника позивача надійшли пояснення на заперечення, в яких остання вкотре наголосила, що Заява про приєднання до Умов та Правил Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розміщені на офіційному сайті Банку, складають Договір про надання банківських послуг. Таким чином, банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору та обговорення усіх його істотних умов. Вказала на те, що діє презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 ЦК України. Позивачем надано докази того, що відповідача було ознайомлено саме із зазначеними в позові Умовами та Правилами надання банківських послуг та наказ банку, яким вони затверджені. 
30.07.2025 на адресу суду від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якій представник просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за їх необґрунтованості.
Ухвалою суду від 22.01.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідачу надано строк для подачі відзиву на позовну заяву.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.04.2025 головуючим у справі визначено суддю Білеру І.В.
Ухвалою суду від 04.06.2025 справу прийнято до провадження судді, вирішено перейти від розгляду справи, відкритої в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, до її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 23.07.2024 прийнято до розгляду зустрічний позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів, позовні вимоги за яким об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Вирішено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 16.09.2025.
Ухвалою суду від 16.09.2025 підготовче провадження у справі закрито, призначено розгляд справи по суті на 22.10.2025.
Судове засідання 22.10.2025 відкладено на 28.11.2025 за клопотанням представника АТ КБ «ПриватБанк».
У судовому засіданні 28.11.2025 представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала, додатково звернула увагу, що у відповідності до довідки про умови кредитування, яка підписана відповідачкою, між банком та клієнтом узгоджено відсоткову ставку кредитування 2,5% в місяць або 30% річних. Однак кредитку карку клієнту видано пізніше, у 2013 році. З 2021 року клієнтом підписано Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого також погоджено відсоткову ставку 48% річних. З 2013 року клієнт користувалась кредитними коштами та належно сплачувала заборгованість, в тому числі за відсотками. Однак, у подальшому, утворила заборгованість. З урахуванням погодженої відсоткової ставки банком надано розрахунок заборгованості. Переплати за даним кредитним договором немає, а тому підстав для стягнення з банка зайво сплачених коштів теж немає. При вирішенні спору просила суд врахувати другий розрахунок заборгованості, який подано на обґрунтування доводів зустрічної позовної заяви та не брати до уваги виписку, подану з позовною заявою, в якій відсотки клієнту нараховувались за ставкою 3,4%.
Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом в судовому засіданні додатково надала пояснення, що з матеріалів справи вбачається підписання ОСОБА_1 23.06.2011 з АТ КБ «ПриватБанк» Анкети – заяви на отримання картки «Універсальна». В Анкеті – заяві відсутні будь – які умови щодо відсоткової ставки, погодженої відповідачкою. В даному випадку є застосовною позиція ВП ВС від 2019 року, згідно з якою такі Умови та Правила банку не можуть бути частиною кредитного договору. Звернула увагу суду на те, що Паспорт споживчого кредиту також не є частиною кредитного договору, більше того, в ньому не фіксується волевиявлення сторін. Крім того, Паспорт споживчого кредиту від 19.05.2021 містить відомості про те, що наявна в ньому інформація є чинною до 03.06.2021. Тарифи кредитування також не підписувались відповідачкою, а тому також не можуть бути частиною кредитного договору. Не може вважатись частиною кредитного договору також Довідка про умови кредитування, на яку посилається представник позивача, більше того, у ній йдеться про якийсь номер кредитного договору, у той же час відповідачка підписувала заяву № б/н від 23.06.2011. Заперечила підписання такої довідки відповідачкою. Розрахунок заборгованості за договором, який просить враховувати при вирішенні спору представник позивача, стосується договору від 25.07.2013, а не того, який у червні 2011 року підписала відповідачка. При цьому жодних додаткових угод до кредитного договору між сторонами не укладалось, а факт видання кредитної картки пізніше не може сам собою змінювати дату укладення договору. Первинним обліковим бухгалтерським документом у справі є саме виписка за рахунком відповідачки, відповідно до якої позивач вираховував з відповідачки відсотки саме за ставкою 3,4%, а не 2,5%. Крім того, проценти вираховувались із тіла кредиту, що також не погоджувалось сторонами, та свідчить про штучне збільшення банком кредитної заборгованості. Згідно наявної виписки за весь час користування кредитною карткою відповідачка здійснила витрат 217 947, 22 грн, надходжень – 184 970, 92 грн. Однак, враховуючи безпідставне списання банком 55 174,86 грн, у відповідачки має бути на рахунку переплата в сумі 22 198,56 грн, яку просить стягнути за зустрічною позовною заявою. Крім того, просить стягнути з позивача понесені відповідачем витрати на правничу допомогу, остаточні розрахунки за якою будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
В судовому засіданні оголошено перерву до 05.02.2026.
05.02.2026 судове засідання не відбулось у зв`язку з технічною неможливістю роботи системи "Електронний суд", у зв`язку з чим судове засідання відкладено на 18.03.2026.
В судове засідання 18.03.2026 учасники справи не з`явились, подали клопотання про рогляд справи без участі, з урахуванням позиції, висловленої у судових засіданнях раніше. 
18.03.2026 суд перейшов на стадію ухвалення судового рішення.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.06.2011 ОСОБА_1 підписала Анкету – заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» № б/н, відповідно до якої виявила бажання оформити платіжну картку – кредитка «Універсальна», підтвердивши, що погоджується з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами складають Договір про надання банківських послуг, а також з тим, що вона ознайомилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй в письмовому вигляді, та викладені на банківському сайті (а.с. 34, т. 1).
У відповідності до виписки за договором №б/н, за період з 25.07.2013 по 22.03.2023 за рахунком, відкритим на ім`я ОСОБА_1 , станом на 25.07.2013 за банківською карткою № НОМЕР_1 встановлено кредитний ліміт на суму 300,00 грн, який, у подальшому, неодноразово змінювався (а.с. 24-32, т. 1). 
Довідкою банку поінформовано, що за відкритим рахунком відповідачки у період з 25.07.2013 по 14.09.2022 їй банком видавались різні картки: 25.07.2013 та 01.08.2014 – картка «Універсальна», 17.05.2017, 09.09.2021, 19.05.2021 та 14.09.2021 – картка «Універсальна GOLD» (а.с. 33, т. 1).
Як вбачається з наявної виписки по рахунку, відповідачка користувалась кредитними коштами, внаслідок чого за рахунком останньої наявні: усього витрат – 217 947,22 грн; усього надходжень – 184 970,92 грн (а.с. 24, т. 1).
З цієї ж виписки по рахунку відповідачки вбачається, що банком здійснювалось списання відсотків з рахунку клієнта за користування кредитними коштами за наступними процентними ставками на місяць: у період з 25.07.2013 по 31.08.2014 – 2,5%; у період з 01.09.2014 по 31.07.2015 – 2,9%; у період з 01.08.2015 по 31.05.2017 – 3,6%; у період з 01.06.2017 по 31.08.2020 – 3,5%; у період з 01.09.2020 по 01.01.2023 – 3,4%. 
19.05.2021 ОСОБА_1 підписано Паспорт споживчого кредиту, у відповідності до умов якого відповідачка підтвердила, що отримала інформацію про умови кредитування, а саме: процентна річна ставка за користування картками: «Універсальна» - 42%, «Універсальна GOLD» - 40,8%, «Універсальна Platinum» - 36%. Інформація, отримана ОСОБА_1 , відповідно до умов Паспорта споживчого кредиту від 19.05.2021, зберігає чинність та є актуальною до 03.06.2021 (а.с. 35 – 38, т. 1). 
В матеріалах справи наявний також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», відповідно до якого з 01.01.2013 усі картки «Універсальна» 30 днів пільгового періоду переведені на тарифний план «Універсальна 55 днів пільгового періоду», за якою базова процентна ставка на місяць складає 2,5%; за тратами, здійсненими з 01.09.2014 – 2,9%; за тратами, здійсненими з 01.04.2015 – 3,6% (а.с. 39, т. 1).
Відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг, які затверджено наказом банка №СП-2010-256 від 06.03.2010 (а.с. 40 – 65, т. 1) та затверджених наказом банка №СП-2014-6915682 від 18.08.2014 (а.с. 193 – 197, т. 1), визначено періоди, процентну ставку та інші умови користування банківськими продуктами.
Зазначені документи роздруковано з офіційного сайту банка, будь – яких відміток щодо дати та підпису відповідачки не містять. 
У відповідності до розрахунків заборгованості за договором №б/н від 23.06.2011, долучених до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 08.02.2024, станом на 31.05.2015 по рахунку відповідачки наявна заборгованість на загальну суму 632, 93 грн, з яких за тілом кредиту – 613,06 грн, за відсотками – 19,87 грн; станом на 30.06.2019 по рахунку відповідачки наявна заборгованість на загальну суму 25 123, 62 грн, з яких за тілом кредиту – 24 267,70 грн, за відсотками – 855,92 грн; станом на 01.02.2024 по рахунку відповідачки наявна заборгованість на загальну суму 29 822,59 грн, з яких за тілом кредиту – 26 976,26 грн, за відсотками – 2 846,33 грн. (а.с. 85 – 101, т. 1).
У судовому засіданні позивач просив суд не враховувати зазначені вище розрахунки заборгованості, долучивши 31.07.2025 до відзиву на зустрічну позовну заяву інший розрахунок заборгованості відповідачки.
Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості за договором №б/н від 25.07.2013:
- станом на 31.05.2015 по рахунку відповідачки наявна заборгованість на загальну суму 606,77 грн за тілом кредиту. Заборгованість розраховано за процентною ставкою: у період з 25.07.2013 по 31.05.2015 - 30% річних або 2,5% на місяць (а.с. 8 – 10, т. 2);
- станом на 01.02.2024 по рахунку відповідачки наявна заборгованість на загальну суму 3 926,02 грн, з яких: за тілом кредиту – 3 125,44 грн, за відсотками – 710,59 грн, за пенею та комісією – 90 грн. Заборгованість розраховано за процентною ставкою: у період з 01.06.2015 по 18.05.2021 - 30% річних або 2,5% на місяць, з 19.05.2021 по 01.02.2024 – 40,8% річних або 3,4% на місяць (а.с. 11 – 17, т. 2).
До матеріалів справи банком долучено також довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду» по договору №SAMDN50000046551087, яку підписано 23.06.2011 ОСОБА_1 , в якій зазначено тип кредиту, суму ліміту, строк кредитування та порядок повернення кредиту, процентну ставку в межах та поза межами пільгового періоду, підвищену процентну ставку, про платежі та додаткові супутні послуги банку (а.с. 7, т. 2). 
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Зважаючи на Анкету – заяву від 23.06.2011, яку підписала відповідачка, позивачем доведено факт звернення ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк», а випискою по рахунку відповідачки, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, починаючи з 25.07.2023, оплачувала товари та послуги за допомогою кредитної картки, здійснював перекази, а також погашала наявну заборгованість шляхом поповнення кредитної картки, - доведено факт отримання нею кредитних коштів.
Разом з тим, вищезазначена анкета-заява не містить інформації про те, який саме вид банківського продукту у формі кредиту ОСОБА_1 просила їй надати, тобто не зазначено суму кредитного ліміту, процентну ставку із визначенням порядку погашення заборгованості за кредитом та встановлення відповідальності за неналежне виконання взятих на себе зобов`язань.
При цьому, суд не приймає до уваги в якості належних доказів Паспорт споживчого кредиту від 19.05.2021, який на час укладення кредитного договору 23.06.2011 чинності не набув, а також Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», так як матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей витяг розуміла відповідачка та ознайомилась і погодилась з зазначеними у ньому умовами, підписуючи 23.06.2011 анкету-заяву.
Умови та Правила надання банківських послуг, які затверджено наказом банка №СП-2010-256 від 06.03.2010 та №СП-2014-6915682 від 18.08.2014, що розміщені на офіційному сайті банку, з огляду на їх мінливий характер, також не можна вважати складовою кредитного договору, оскільки вони не підписані та не визнаються позичальницею, а також прямо не передбачені в анкеті-заяві, яку підписала ОСОБА_1 . 
Такі висновки суду відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) та постанові КЦС ВС від 03.08.2022 у справі №156/268/21 (провадження №61-17186св21). 
Не приймає суд до уваги в якості належного доказу на підтвердження погодження сторонами умов кредитування Довідку про умови кредитування, підписану ОСОБА_1 23.06.2011, оскільки відповідно до Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» № б/н, яку ОСОБА_1 підписала 23.06.2011, Договір про надання банківських послугскладають ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами. Довідка не є частиною кредитного договору. Крім того, додана позивачем довідка стосується договору SAMDN50000046551087, однак доказів того, що зазначений договір є частиною укладеного Договору про надання банківських послуг №б/н або має інше відношення до виниклих правовідносин між сторонами матеріали справи не містять.
Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що банком не надано належних та допустимих доказів погодження сторонами істотних умов кредитного договору, зокрема відсутні будь-які дані стосовно підписання ОСОБА_1 документів щодо суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки тощо. 
На підтвердження своїх позовних вимог банком надано спочатку розрахунки заборгованості за договором №б/н від 23.06.2011, долучені до заяви про зменшення позовних вимог, за якими сума боргу ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 становить 29 822 грн 59 коп; у подальшому - розрахунки за договором б/н від 25.07.2013, долучені до відзиву на зустрічну позовну заяву, відповідно до яких сума боргу ОСОБА_1 станом на 01.02.2024 становить 3 926 грн 02 коп.
Разом з тим, суд звертає увагу на неузгодженість вказаних розрахунків як за сумою заборгованості відповідачки, так і за датою укладеного кредитного договору, не приймаються зазначені розрахунки заборгованості також в якості належного доказу існування боргу, оскільки вони не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані банком в позовній заяві. 
У постанові Верховного Суду від 30.06.2023 у справі № 274/7221/19 (провадження № 61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно з цим Законом підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. 
Згідно із зазначеною нормою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Пунктом 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 за № 75, передбачено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Зважаючи на викладене, суд приймає до уваги в якості належного та допустимого доказу долучену до матеріалів справи виписку за рахунком ОСОБА_1 №б/н за період з 25.07.2013 по 22.03.2023, з якої вбачається отримання відповідачкою 25.07.2013 кредитного ліміту на платіжну картку та користування нею отриманими кредитними коштами.
Згідно зазначеної виписки, усього витрат по картці ОСОБА_1 – 217 947,22 грн; усього надходжень – 184 970,92 грн.
Водночас, випискою також підтверджується списання з рахунку ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами, належних доказів погодження нарахування яких сторонами договору до матеріалів справи не надано. Більше того, у період з 25.07.2013 по 22.03.2023 позивачем п`ять разів змінювалась процентна ставка, а саме: у період з 25.07.2013 по 31.08.2014 – 2,5%; у період з 01.09.2014 по 31.07.2015 – 2,9%; у період з 01.08.2015 по 31.05.2017 – 3,6%; у період з 01.06.2017 по 31.08.2020 – 3,5%; у період з 01.09.2020 по 01.01.2023 – 3,4%, однак відомостей про погодження сторонами таких змін матеріали справи також не містять.
За зазначеними процентними ставками банком з відповідачки списано коштів усього на загальну суму 55 174 грн 86 коп.
Так як суд дійшов висновку про відсутність в АТ КБ «ПриватБанк» підстав для нарахування ОСОБА_1 відсотків за користування кредитними коштами з огляду на їх непогодження сторонами під час укладення договору, суд вважає за необхідне здійснити перерахування реальних надходжень та витрат за випискоюпо картці відповідачки.
Оскільки усього витрат по картці ОСОБА_1 рахується 217 947 грн 22 коп, з яких 55 174 грн 86 коп — безпідставно списані, то реально витрачені відповідачкою кредитні кошти складають суму 162 772 грн 36 коп (217 947, 22 - 55 174, 86).
У той же час, враховуючи надходження на картку відповідачки в сумі 184 970 грн 92 коп, а також оцінюючи встановлені обставини у цій справі, досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та, відповідно, відмову у задоволенні первісних позовних вимог, оскільки надані позивачем кредитні кошти повністю повернуто.
З тих же підстав суд дійшов до переконання про задоволення зустрічних позовних вимог, оскільки відповідачкою повернуто банку на 22 198 грн 56 коп більше коштів, аніж використано для споживчих потреб (184 970, 92 - 162 772, 36), а тому зазначену суму коштів необхідно стягнути на користь відповідачки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» сплачено судовий збір при зверненні з позовом в розмірі 2 684 грн, який залишається за ним та не відшкодовується.
Крім того, згідно зі ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до ч.1, 2, 3, 4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Представником ОСОБА_1 — адвокатом Хворост Д.М. заявлено до стягнення з АТ КБ «ПриватБанк» втрати на правничу допомогу в сумі 14 000 грн, на підтвердження яких долучено детальний опис робіт, акт приймання — передачі наданої правничої допомоги від 04.02.2026, квитанцію, додаткову угоду № 1 від 08.02.2024, договір про надання правничої допомоги від 01.02.2024.
Представник АТ КБ «ПриватБанк» вважав заявлену до стягнення суму в 14 000 грн неспівмірною та явно завщеною, оскільки справа є малозначною та стосується стягнення кредитної заборгованості, має типовий характер та не потребує аналізу великого обсягу доказів, у зв`язку з чим просив зменшити суму правничої допомоги.
З урахуванням зазначеного, з огляду на складність і обсяг справи, яка розглядалась в загальному позовному провадженні, виконану адвокатом Хворост Д.М. роботу, зокрема подання відзиву, зустрічної позовної заяви, заперечень на відповідь на відзив, участь в судових засіданнях, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій їх реальності та розумності, з урахуванням поданих заперечень щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та їх доводів стосовно неспівмірності, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви відповідача – позивача за зустрічним позовом про відшкодування судових витрат у сумі 11 000 грн. 
Ураховуючи вищевикладене, керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні первісного позову Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити. 
Судові витрати покласти на позивача. 
Зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів — задовольнити.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) безпідставно списані кошти в розмірі 22 198 (двадцять дві тисячі сто дев`яносто вісім) гривень 56 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» (ЄДРПОУ 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 000 (одинадцять тисяч) гривень.
Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ірина БІЛЕРА