ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

02 березня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 383/1516/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),
суддів: Добродняк І.Ю., Суховарова А.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2025 року (суддя І.М. Адаменко) у справі № 383/1516/25 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі та закриття справи про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив постанову серії АВ №00009003 від 13.11.2025 року по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі за ч.2 ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 8500 грн. визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 132-1 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю у діях позивача складу адміністративного порушення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на сьогодні в Україні не існує затвердженого належним чином порядку, методу вимірювання навантаження, оскільки вагове обладнання повинно забезпечувати саме по осьове зважування у русі транспортного засобу. Позивач вказує, що вантаж, який перевозив належний позивачу автомобіль, є подільним вантажем, що може переміщуватися по всім осям транспортного засобу під час руху. 
Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2025 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі істотні ознаки складу адміністративного правопорушення за ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Суд з`ясував, що згідно матеріалів справи факт перевищення встановлених вагових обмежень автомобіля MAN д/з НОМЕР_1 , власником якого є позивач, доведений в повній мірі.
Суд встановив, що позивачем не надано до суду належних допустимих доказів на підтвердження наявності відомостей про належного користувача транспортних засобів MAN д/з НОМЕР_1 та напівпричіп марки KRONE реєстраційний номер ВА0505XG в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів.
Враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача не спростовують факт перевищення нормативно допустимого вагового (осьового) навантаження транспортного засобу, та підстав для притягнення його до відповідальності, тоді як оскаржувана постанова серії АВ №00009003 від 13.11.2025 є такою, 
що відповідає встановленим обставинам справи та вимогам чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що транспортним засобом здійснювалось перевезення вантажу кукурудзи, а на сьогодні в Україні не існує затвердженого належним чином порядку, методу вимірювання навантаження. Вважає, що обладнання, яке використано відповідачем, не може застосовуватись для вимірювання навантаження транспортного засобу під час руху. Зазначає, що видача дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, не передбачена, а тому на особу не може бути накладений штраф, що визначений у ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Вважає, що в спірному випадку відсутній факт допущення позивачем порушення, яке передбачено ч.2 ст.132-1 КУпАП, а отже спірна постанова підлягає скасуванню.
У відзиві на апеляційну скаргу Державна служба України з безпеки на транспорті просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, від 13 листопада 2025 року серії АВ №00009003, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, як відповідальну особу, яка допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів.
Вважаючи, що спірна постанова від 13 листопада 2025 року серії АВ №00009003 підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Частиною 2 статті 132-1 КУпАП визначена відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - штраф в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Зі змісту спірної постанови від 13 листопада 2025 року серії АВ №00009003 вбачається, що 10.11.2025 року о 15 год. 01 хв. за адресою: М-14, км.126+562, Миколаївська область, відповідальна особа (позивач) допустила рух транспортного засобу MAN номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативний параметрів, визначених п.22.5 ПДР, а саме навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 6,643 % (0,764 тон), при дозволеному максимальному навантаженні на вісь 11,5 тон, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.
Згідно пп. «б» п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів дорогами державного значення допускається у разі, коли навантаження на одинарну вісь 11,5 тонн (для автомобільної дороги державного значення).
За приписами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.
Згідно статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174.
Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку №1174). Посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли (п. 16 Порядку № 1174). Інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом (п. 2 Порядку № 1174). Автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу; вимірювання габаритів транспортного засобу; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи (п. 12 Порядку № 1174).
Отже, наведені положення Порядку №1174 передбачають технічні можливості автоматичної системи фіксації вагових параметрів, алгоритм здійснення вимірювань та порядок дій посадових осіб Укртрансбезпеки, які уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі. Доводи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують. 
Колегія суддів зазначає, що спірна постанова містить в собі інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, посилання на веб-сайт в мережі Інтернет, де особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації.
Також, у спірній постанові наявні відомості про виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу, зокрема навантаження на одинарну вісь 12264 кг.
Крім того, спірна постанова містить в собі інформацію про транспортний засіб, особу, на яку зареєстровано транспортний засіб, дату та місце зважування, висновок про перевищення вагових параметрів, інформацію про посадову особу Укртрансбезпеки, якою складена постанова.
Отже, оскаржувана постанова, як правильно встановлено судом першої інстанції, містить всі обов`язкові відомості, передбачені ст. 283 КУпАП.
Апеляційним судом досліджено, що з метою підтвердження порушення позивачем п. 22.5 Правил дорожнього руху відповідачем долучено до матеріалів справи інформаційну карту габаритно-вагового контролю та фотографії транспортного засобу в момент вчинення правопорушення.
Отже, матеріалами справи підтверджується порушення позивачем вимог пп. 22.5 п. 22 ПДР України, а тому колегія суддів дійшла висновку, що спірна постанова є правомірною і підстави для її скасування відсутні. 
Доводи апеляційної скарги вчинення порушення вимог пп. 22.5 п. 22 ПДР України не спростовують.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову, а отже підстав для його скасування немає.
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2025 року у справі № 383/1516/25 – без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати ухвалення та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 02.03.2026

Головуючий - суддя Я.В. Семененко 

суддя І.Ю. Добродняк 

суддя А.В. Суховаров