Справа № 718/307/26
Провадження 2/718/141/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" квітня 2026 р.    м.Кіцмань Чернівецька область 

Кіцманський районний суд Чернівецької області в особі судді Нагорного В.В.,
за участю секретаря судового засідання Лікарь О.М.,
учасники справи:
позивач – не з`явився,
представник відповідача– не з`явився,
представник третьої особи – не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіцманського районного суду Чернівецької областів порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», третя особа: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в:
До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернувся ОСОБА_1 (далі – позивач) із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» (далі – відповідач), третя особа: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (далі – третя особа) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Короткий зміст заяв по суті справи.
У позовній заяві позивач просить визнати виконавчий напис, вчинений 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, що зареєстрований в реєстрі за № 244168 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» суми в розмірі 16965,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в застосунку «ДІЯ» позивачем встановлено відкриття виконавчого провадження №674636539, стягнення основної винагороди виконавця, а також те, що у червні 2021 року відповідач звертався до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича із заявою, на підставі якої останній вчинив виконавчий напис № 244168 про стягнення з позивача 16965,00 грн., при цьому в матеріалах електронної справи відсутня копія договору, на якому було вчинено виконавчий напис та сам напис.
У позовній заяві позивач стверджує, що сума, яка наразі з нього стягується на користь відповідача, є надмірною та необґрунтованою, оскільки нотаріально посвідчених договорів на таку суму позивач не укладав ні з відповідачем, ні з іншими фінансовими компаніями або банками; виконавчий напис нотаріуса № 244168 від 27.06.2021 року вчинений незаконно, оскільки постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано нечинною та скасовано в частині пункту 2 постанови КМУ № 662 від 26.11.2014 року, що не врахував приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 244168від 27.06.2021, а саме, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, що укладені у простій письмовій або електронній формі, вже не чинні.
За змістом позовної заяви, відповідач ніколи не повідомляв боржника (позивача) про необхідність погашення заборгованості, а сума боргу на момент вчинення виконавчого напису не була безспірною.
Відзив на позовну заяву до суду не надходив.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 06лютого 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків заяви.
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 16лютого 2026 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у даній справі, розпочато підготовче провадження у справі, призначено підготовче засідання з участю учасників справи на 10 березня 2026 року о 12:00 год., за клопотанням позивача зобов`язано ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» надати суду копію договору факторингу, договору позики або кредитного договору та інші документи, що підтверджують право вимоги грошових коштів до ОСОБА_1 .
Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10березня 2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті на 14 квітня 2026 року о 12:00 год. 
У судове засідання, призначене на 14 квітня 2026 року о 12:00 год., учасники справи не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, при цьому позивач у долученій до позову заяві просив розглянути справу без його участі, у позовній заяві просив ухвалити рішення або заочне рішення за відсутності позивача.
Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності учасників справи та їх представників за наявними матеріалами справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
Судом встановлено, що 27 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович на підставі ст.87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 244168, про стягнення з ОСОБА_1 невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на підставі Договору факторингу №2106 від 21 червня 2021 року відступлено право вимоги за Кредитним договором № 3662447 від 14 грудня 2020 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за період з 20.06.2021 року по 27.06.2021 року включно, суму у розмірі 5000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 11940,00 грн – заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 25,00 грн – плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 16965,00 грн.
Постановою державного виконавця Кіцманського відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Деревенко Д.Л. від 10.11.2021 відкрито виконавче провадження №67463653 з виконання виконавчого напису № 244168 виданого 27.06.2021 ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 16965,00 грн, стягувач: Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ».
Постановою про стягнення виконавчого збору від 10.11.2021 у ВП №67463653 стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 1696,00 грн, стягувач: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ).
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення.
За загальним правилом статей 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України "Про нотаріат", порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат").
Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України "Про нотаріат").
За результатами аналізу вищенаведених норм, суд дійшов висновку, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів визначено главою 14 Закону України "Про нотаріат" та главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Згідно із пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Крім того, у абзаці 3 пункту 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, вказано, що заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
За змістом спірного виконавчого напису, останній був вчинений на підставі статті 87 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.
Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" внесено зміни до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, зокрема, в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин".
Частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику суду як джерело права. У преамбулі та статті 6 параграфа 1 Конвенції, у рішенні Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдінг" проти України" (заява № 48553/99), а також у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі "Брумареску проти Румунії" (заява № 28342/95) встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
З аналізу Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у тому числі: "п.2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".
Оскільки вищезазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п.4 ст.254 КАС України набула законної сили з моменту проголошення, тобто з 22 лютого 2017 року, то з цієї дати чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин.
Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17 та постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17.
Із матеріалів справи вбачається, що оскаржений виконавчий написзареєстрований в реєстрі за № 244168 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 27 червня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14. 
Враховуючи вищезазначене, оскільки у момент вчинення спірного виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, то такий виконавчий напис не підлягає виконанню.
За таких обставин, суд вважає що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Як вбачається із квитанції за сплату №1003381225 від 11.02.2026 позивач сплатив за подання позовну 1064,96 грн судового збору, який підлягає стягненню на його користь з відповідача.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.81, 89, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд -
у х в а л и в:
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», третя особа: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задоволити.
Визнати виконавчий напис, вчинений 27.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, що зареєстрований в реєстрі за № 244168 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» суми в розмірі 16965,00 грн., таким, що не підлягає виконанню.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн.96коп.
Заочне рішення може бути переглянуто Кіцманським районним судом Чернівецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ», код ЄДРПОУ 35017877, місцезнаходження: вул. Соборна, буд. 98А, прим.70, м. Ірпінь Бучанського району Київської області;
третя особа: Кіцманський відділ державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області Івано-Франківського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ 34998291, місцезнаходження: вул. Миколайчука, буд. 1, м. Кіцмань Чернівецького району Чернівецької області.

Повне рішення складено 20 квітня 2026 року у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді з 15 квітня 2026 року по 17 квітня 2026 року включно.

Суддя  В.В. Нагорний