КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року
справа № 2-431/11

провадження № 22-ц/824/3171/2026

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г.,
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Яхно П.А.
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 
заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», Приватний виконавець Авторгов Андрій Миколайович

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді Бабич Н.Д., у справі за заявою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк», Приватний виконавець Авторгов Андрій Миколайович про визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню, -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 р. заявник звернувся до суду із зазначеною заявою а порядку ст. 432 АЦК України, просить суд визнати виконавчий лист №2/759/40/13, виданий 15.03.2021 року Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитними договорами від 22.02.2007 року та 27.07.2007 року у розмірі 3745535 грн 41 коп. та судових витрат у розмірі 1820 грн 00 коп., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, таким, що не підлягає виконанню.
Заяву обґрунтовує тим, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2013 не повинно підлягати виконанню, оскільки підлягає виконанню рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2019 та постанова Київського апеляційного суду від 15.06.2021 по справі №759/12367/16-ц, адже цими судовими актами остаточно встановлений обсяг зобов`язань боржника- ОСОБА_3 , як спадкоємця після смерті її батька - ОСОБА_5 перед стягувачем, як кредитором, спадкоємця після смерті її батька - ОСОБА_5 перед стягувачем, як кредитором, врахований розмір зобов`язань боржника, встановлений у рішенні Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2013 по справі № 2-431/11. Внаслідок чого виконавче провадження НОМЕР_3 станом на дату подання цієї скарги ще не закінчене, то не може підлягати виконанню виконавче провадження НОМЕР_1, оскільки це провадження відкрито на підставі вказаного рішення Святошинського районного суду від 10.12.2013 по справі № 2-431/13 (стягувачу виданий дублікат виконавчого документа за № 2/759/40/13) і за видом стягнення повністю аналогічне виду стягнення за провадженням № НОМЕР_2.
Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
Не погоджуючись із ухвалою суду представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, постановити нове рішення про задоволення заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції не врахував факту наявності подвійного стягнення заборгованості с заявника, як спадкоємця померлого первісного боржника. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ КБ "ПриватБанк" - Хитрова Любов Володимирівна зазначає, що апелянт не наводить жодних підстав, які можуть слугувати підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, а лише обирає яке рішення може виконуватися, яке - ні, посилаючись лише на подвійне стягнення боргу.
В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 та приватний виконавець Автогров А.М. проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоовлення.
Згідно статті 212 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому засіданні можна брати участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості.
Відповідно до пункту 46 Положення про ЄСІТС за наявності в суді технічної можливості учасник справи у порядку, встановленому процесуальним законом, може брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою власних технічних засобів. Ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.
Апелянт в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено передбачених ч. 2 ст. 432 ЦПК України підстав, за наявності яких виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.
Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року по справі №2-431/11 стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 р. та 27.07.2007 р. у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та 1 820 грн. судових витрат, а всього стягнуто 3 747 355 грн. 41 коп., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
На підставі дубліката виконавчого листа №2/759/40/13 виданого Святошинським районним судом м. Києва, відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 р. та 27.07.2007 р. у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та 1 820 грн. судових витрат, а всього стягнуто 3 747 355 грн. 41 коп., але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2029 року по справі №759/12367/16-ц в рахунок погашення боргу ОСОБА_5 у сумі 5037612,66 грн. за кредитними договорами № К2ХVGК00000086 від 22.02.2007 року та № К2ХVGК00260098 від 27.07.2007 року укладеними між ПАТ КБ «Приватбанк» ухвалено звернути стягнення на спадкове майно в межах його вартості, яке прийнято спадкоємцями ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 а саме: на - домоволодіння загальною площею 236,1кв.м., житлова площа 98.4 кв.м. розташованого за адресою АДРЕСА_1 ; - земельна ділянка, об`єкт незавершеного будівництва розташований за адресою АДРЕСА_2 .;- 1/4 частини квартири, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 .
Постановою Київського апеляційного суду від 15.06.2021 року постановлено змінити рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2029 року по справі № 759/12367/16-ц, шляхом стягнення з відповідачів в рахунок погашення боргу ОСОБА_5 у сумі 3 745 535 грн 41.
05.05.2023 року приватним виконавцем ВО м. Києва винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_3 на підставі виконавчого листа №759/12367/16-ц виданого 12.08.2022 року Святошинським районним судом. Києва.
Згідно з частинами першою, другою статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Процесуально-правовими підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачає вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До матеріально-правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна віднести ті обставини, що свідчать про припинення обов`язку боржника з передбачених законом підстав.
Загальні підстави припинення цивільно-правових зобов`язань містяться у главі 50 розділу І книги п`ятої ЦК України. Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання. 
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 січня 2023 року у справі № 824/2/22.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає насамперед у встановленні обставин та фактів, що підтверджують відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа. 
Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц.
Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. ЄСПЛ у рішенні від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.
Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не можуть вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.
Отже, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
А тому, висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання виконавчого листа/дубліката у справі № 2-431/11 є законним та аргументованим.
Положеннями ч. 1 ст. 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Ухвалу Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст складено 06 квітня 2026 року.

Суддя-доповідач

Судді