СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року м. Харків Справа № 917/1748/25

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В.
розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду без повідомлення учасників справи заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” – адвоката Будігай О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1748/25 за результатами розгляду апеляційної скарги Військової частини НОМЕР_1 (вх. № 323Х) 
на рішення  господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі № 917/1748/25, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Юрченко В.С.), повний текст якого складено 30.01.2026 
за позовом  Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА”, місто Полтава 
про стягнення грошових коштів в розмірі 2 276 636,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі відмовлено у позові повністю.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 08.04.2026 апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 на рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі № 917/1748/25 залишено без задоволення; рішення господарського суду Харківської області від 13.01.2026 у справі № 917/1748/25 залишено без змін.
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” – адвокат Будігай О.В. звернувся до Східного апеляційного господарського суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, якою просить стягнути з Військової частини НОМЕР_2 (ідентифікаційний код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” (ідентифікаційний код ЄДРПОУ: 25155206) судові витрати, понесені в зв`язку із розглядом даної позовної заяви в сумі 18 000,00 грн на професійну правничу допомогу. Розгляд заяви проводити без повідомлення учасників справи.
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, суддею – доповідачем для розгляду заяви визначено суддю Жельне С.Ч. та сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Жельне С.Ч., суддя Тихий П.В., суддя Плахов О.В. 
13.04.2026 на адресу суду від позивача надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому він просить відмовити в повному обсязі в задоволенні заяви про стягнення з Військової частини НОМЕР_2 судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 прийнято заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” – адвоката Будігай О.В. про ухвалення додаткового рішення до провадження; розгляд заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” – адвоката Будігай О.В. про ухвалення додаткового рішення у справі № 917/1748/25 ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи. 
Згідно з частиною 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до частини 3 статі 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Судова колегія, дослідивши подану заяву про ухвалення додаткового рішення та додані до неї документи, зазначає наступне.
Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 1312 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація вказаного принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;
3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. ( частина 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України)
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.( частина 3 статті 124 Господарського процесуального кодексу України)
Згідно до приписів статті 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Як зазначалося вище, приписами частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи убачається, що одночасно з поданням відзиву на апеляційну скаргу у цій справі, відповідач зазначив, що орієнтовні судові витрати, пов`язані з отриманням від адвоката АБ «БУДІГАЯ ОЛЕКСАНДРА» Будігая Олександра Васильовича професійної правничої допомоги становлять 18 000, 00 грн.
Після прийняття постанови у справі, відповідач звернувся з заявою про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 18 000,00 грн.
Повноваження адвоката Будігай О.В. підтверджуються ордером серії ВН№ 1676558 від 20.03.2026, виданим на представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” у Східному апеляційному господарському суді.
Як вбачається з матеріалів справи, 11.11.2022 між ТОВ “РЕМТЕХНАЛАДКА” та Адвокатським бюро “БУДІГАЯ ОЛЕКСАНДРА” укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 11. 
Згідно з пунктом 1.1. договору, його предметом є домовленість на умовах і в порядку, що визначені цим договором, за якою одна сторона – АБ “БУДІГАЯ ОЛЕКСАНДРА” зобов`язується здійснювати захист, представництво або надавати інші види правової допомоги ТОВ “РЕМТЕХНАЛАДКА”, а Клієнт зобов`язується оплатити на користь Бюро за надання правової допомоги.
Пунктом 2.1.6 договору передбачено, що Бюро представляє інтереси Клієнта під час здійснення кримінального, господарського, адміністративного та конституційного судочинства в усіх інстанціях.
Згідно з пунктом 4.1.1.договору за домовленістю сторін, гонорар визначається з сум, що встановлюються сторонами по кожній справі, з урахуванням її специфіки та складності, про що складаються в обов`язковому випадку додаткові угоди (договори) до цього договору.
05.03.2026 між ТОВ “РЕМТЕХНАЛАДКА” та Адвокатським бюро “БУДІГАЯ ОЛЕКСАНДРА” укладено додатковий договір №16.
У пункті 1 додаткового договору зазначено, що Бюро в особі адвоката Будігай О.В. надає професійну правничу допомогу Клієнту як відповідачу під час розгляду Східним апеляційним господарським судом справи №917/1748/25.
У пункті 2 додаткового договору сторони дійшли згоди, що гонорар Бюро складатиме: 10 000,00 грн- за складення та направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі; 8 000,00 грн.-за представництво Клієнта в Східному апеляційному господарському суді під час розгляду справи № 917/1748/25.
На підтвердження наданих послуг за договором про надання правової допомоги сторони підписали акт наданих послуг з професійної правничої допомоги № 23/03/26-1 від 23.03.2026, згідно з яким вартість послуг склала 18 000,00 грн., зокрема: 10 000,00 грн- за складення та направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі; 8 000,00 грн.-за представництво Клієнта в Східному апеляційному господарському суді.
Таким чином, сторони узгодили перелік послуг з надання правової допомоги, обсяг повноважень адвоката щодо представництва інтересів клієнта, умови розрахунків, а також строк виконання зобов`язань за договором про надання правової допомоги.
Розглянувши подані відповідачем докази щодо розміру витрат, які він поніс на правничу допомогу під час апеляційного перегляду рішення господарського суду першої інстанції, судова колегія бере до уваги наступне. 
Як зазначалося вище, за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Верховним Судом неодноразово висловлювалася правова позиція, згідно котрої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанови Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).
Зокрема, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Необхідно зазначити, що на підставі критеріїв, які визначені в частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
Разом з тим, при здійсненні розподілу судових витрат (в тому числі і витрат на правову допомогу) суд може керуватися положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України, зокрема критеріями, що визначені частинами п`ятою сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).
Верховний Суд неодноразово (наприклад, в постанові від 25.05.2021 у справі №910/7586/19) висловлював правову позицію про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, як за клопотанням сторони, так і з власної ініціативи може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, повністю або частково у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу.
Крім цього, виробленою практикою Верховного Суду деталізовано як критерії, які суд з власної ініціативи може застосовувати при вирішенні питання про повну чи часткову відмову у відшкодуванні витрат на правову допомогу, так і їх порядок застосування. Зокрема:
1) Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанови Верховного Суду від 10.10.2018 у справі №910/21570/17, від 14.11.2018 у справі №921/2/18, від 11.12.2018 у справі №910/2170/18, від 10.10.2019 у справі №909/116/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, постанова ВПВС від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
2) Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи (постанови КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 01.06.2018 у справі № 904/8478/16). У постановах від 18.06.2019 у справі № 922/3787/17, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18 Верховний Суд зазначив, що під час визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати: консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо.
Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати.
Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Вище вже зазначалось, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Так, в обґрунтування наданого суду апеляційної інстанції клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, позивач вказує на те, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, є неспівмірним із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, а також не відповідає критерію розумності розміру таких витрат, виходячи з обставин справи. Спір, що виник між сторонами не є складним для професійного адвоката та не потребує від представника відповідача витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів, що свідчить про завищення заявленої вартості послуг. Оскільки військова частина НОМЕР_2 фінансується з державного бюджету, покладення на неї додаткових витрат під час воєнного стану є надмірним фінансовим тягарем
Разом з тим, зазначає, що матеріали справи не містять відомостей про наявність об`єктивних, не залежних від волі відповідача обставин (поважних причин), які унеможливили подання ним до суду доказів понесення судових витрат (датованих березнем 2026 року) до закінчення судових дебатів та оголошення постанови судом апеляційної інстанції (які відбулися 08.04.2026). Відтак, позивач вважає, що відповідач не надав суду доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн на стадії розгляду справи по суті (до закінчення судових дебатів), що є додатковою підставою для відмови у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.
Колегія суддів застосовуючи критерії реальності, необхідності та розумності витрат, виходить з характеру апеляційного перегляду у цій справі. 
Так, за матеріалами справи спір, що виник між сторонами, не є складним з огляду на характер спірних правовідносин.
Зміст спірних правовідносин є типовим та не потребує застосування складних правових конструкцій або спеціальних знань, що виходять за межі звичайної юридичної практики.
Наявні у справі матеріали не містять значного обсягу доказів, які потребують тривалого дослідження чи спеціального аналізу, а встановлення обставин справи не пов`язане з необхідністю проведення складних розрахунків або оцінки специфічних технічних питань.
Крім того, спірні правовідносини регулюються нормами Цивільного кодексу України, які містять усталене нормативне регулювання відповідних правовідносин.
Застосування зазначених норм не викликає складнощів, оскільки вони не передбачають неоднозначного тлумачення та не потребують залучення значної кількості спеціальних чи галузевих нормативно-правових актів.
Велика кількість законів або підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню та застосуванню, у цій справі відсутня, а правова кваліфікація спірних відносин є очевидною та не викликає сумнівів.
Більше того, правова позиція у справі не потребує формування нових підходів до тлумачення норм права, а ґрунтується на загальних засадах цивільного законодавства та усталеній судовій практиці.
Отже, характер спору, обсяг доказової бази та правове регулювання свідчать про відсутність підвищеної складності справи, що, у свою чергу, виключає необхідність витрачання значного часу на її дослідження та підготовку правової позиції.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що суд не пов`язаний умовами договору між адвокатом і клієнтом у частині визначення розміру винагороди, яка підлягає компенсації іншою стороною, та має право зменшити заявлену суму у разі її невідповідності критеріям розумності і співмірності. При цьому підлягають врахуванню складність справи, обсяг наданих послуг, поведінка сторін та інші обставини, що мають значення для справедливого розподілу витрат.
Судова колегія, надаючи оцінку наведеним заявником розрахункам витрат на правову допомогу, з урахуванням наданих ним доказів на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації та фактичного обсягу наданих послуг правничої допомоги у суді апеляційної інстанції, враховуючи заперечення позивача про зменшення розміру витрат на правову допомогу, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, дійшла висновку про зменшення розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу до 5 000, 00 грн. 
За таких обставин, витрати позивача на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягають частковому покладенню на позивача. Зокрема, керуючись критеріями обґрунтованості, пропорційності та розумності, судова колегія зазначає, що розмір таких витрат має становити 5 000,00 грн.
Відтак, вимога відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у визначеному судом розмірі.
Посилання позивача на те, що матеріали справи не містять відомостей про наявність об`єктивних, не залежних від волі відповідача обставин (поважних причин), які унеможливили подання ним до суду доказів понесення судових витрат (датованих березнем 2026) до закінчення судових дебатів та оголошення постанови судом апеляційної інстанції (які відбулися 08.04.2026), а тому відповідач не надав суду доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу в сумі 18 000,00 грн на стадії розгляду справи по суті (до закінчення судових дебатів), не приймаються судовою колегією, оскільки одночасно з поданням відзиву на апеляційну скаргу у цій справі, відповідач зазначив, що орієнтовні судові витрати, які він очікує понести становлять 18 000, 00 грн.
Керуючись статтями 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” – адвокат Будігай О.В. про ухвалення додаткової постанови задовольнити частково.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “РЕМТЕХНАЛАДКА” (36000, місто Полтава, вул. Кириченко Раїси, буд.1, код ЄДРПОУ 25155206) витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції у розмірі 5 000, 00 грн. 
В іншій частині у задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовити.
Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя С.Ч. Жельне 

Суддя П.В. Тихий 

Суддя О.В. Плахов