Справа № 344/23194/25 
Провадження № 33/4808/258/26 
Категорія ст. 124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Лазарів О. Б. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Микулича І.В., 
розглянувши апеляційну скаргу захисника Микулича Ігоря Володимировича на постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП України, та накладено на нього адміністративні стягнення: 
- за ст. 122-4 КУпАП у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень;
- за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ст. 36 КУпАП визначено ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді встановлено, що ОСОБА_1 вчинив порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та залишення водієм транспортного засобу на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний, за наступних обставин.
ОСОБА_1 10 грудня 2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.3, 13.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.
Крім цього, ОСОБА_1 10 грудня 2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце події, чим порушив п. 2.10. ПДР України.

Захисник Микулич І.В. в апеляційній скарзі просить постанову судді скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.
Сторона захисту вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, при розгляді справи судом неправильно застосовані норми матеріального права та допущені порушення норм процесуального права.
Зазначає про порушення права на захист. Так, захисник із ОСОБА_1 уклав договір про надання правничої допомоги у даній справі та подав клопотання про ознайомлення з матеріалами і відкладення розгляду. Незважаючи на це, суд розглянув справу без участі захисника, та не забезпечив можливість реалізації права на правову допомогу. 
Вказує, що суд належним чином не дослідив докази у справі. Так, схема ДТП складена з порушеннями законодавства, оскільки на ній не вказана ділянка дороги на якій сталась ДТП, відсутні сталі орієнтири, відсутні координати місця зіткнення, а також відсутні відомості до якого саме протоколу схема місця ДТП додається. Суд першої інстанції об?єктивно не встановив, що рапорт та пояснення осіб не є належними і допустимими доказами. 
Стверджує, що сам факт проїзду повз автомобіль потерпілого не доводить, що саме ОСОБА_1 пошкодив його. Пошкодження могли статися в інший час або від іншого автомобіля. 
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали не містять відповідного обґрунтування на підтвердження того, що в даній дорожній ситуації ОСОБА_1 порушив вимоги саме п. 13 ПДР. 
Вказане, у свою чергу, свідчить про відсутність ознак суб?єктивної сторони в діях ОСОБА_1 , яка має полягати в умисному порушенні ним вимог ПДР України, що знаходиться у прямому причинному зв`язку з дорожно-транспортною пригодою. 
Таким чином, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди не можливо встановити матеріальну шкоду та не визначено згідно протоколу потерпілу сторону в даному випадку не було посягання і не спричинена шкода охоронюваним законом інтересам. визначеним в ст. 9 КУпАП, а тому в діях ОСОБА_1 , в контексті вказаної статті, відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки особа не спричинила шкоди охоронюваним правовідносинам.
Також зазначає, що в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б підтверджували порушення вимог ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 , він не вчиняв умисних дій, спрямованих на приховування факту ДТП та обставин її скоєння, оскільки він не відчув жодних ударів у транспортному засобі, у зв`язку з чим він не мав умислу залишати місце ДТП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце апеляційного розгляду.
В судове засідання апеляційного суду з`явився захисник Микулич І.В., якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. 
Захисник Микулич І.В. просив проводити апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 .
Заслухавши доводи захисника Микулича І.В., перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно задовольнити частково, з наступних підстав.
Провадження щодо ОСОБА_1 складається з двох обвинувачень, що містяться в двох протоколах про адміністративне правопорушення – серії ЕПР 1 №537893 від 11 грудня 2025 року за ст. 122-4 КУпАП та серії ЕПР 1 №537888 від 11 грудня 2025 року за ст. 124 КУпАП, фактично об`єднаних під час підготовки справи до судового розгляду суддею суду першої інстанції в одне провадження з присвоєнням єдиного унікального номеру судової справи 344/23194/25 та винесенням одного процесуального рішення суду - постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2026 року.
Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia» заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.
В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Захисник посилається на те, що справу розглянуто без його участі та участі ОСОБА_1 , та адвокату не було надано можливості ознайомитися з матеріалами справи, чим порушено право на захист, вимоги ст. 268 КУпАП, вважаю, що ці доводи знайшли свого підтвердження. 
За приписами ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ч. 1 ст. 271 КУпАП у розгляді справи про адміністративне правопорушення можуть брати участь адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Ці особи мають право знайомитися з матеріалами справи; заявляти клопотання; за дорученням особи, яка його запросила, від її імені подавати скарги на рішення органу (посадової особи), який розглядає справу, а також мають інші права, передбачені законами України.
З матеріалів справи вбачається, що захисником було подано клопотання про надання часу для ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду, однак зазначене клопотання судом першої інстанції належним чином не розглянуто, а розгляд справи проведено за відсутності захисника, який не мав можливості належно підготуватися до участі у судовому засіданні, що є порушенням права на захист, та є підставою для скасування судового рішення з ухваленням нового за результатами апеляційного розгляду.
Водночас враховую, що під час апеляційного розгляду право на захист було поновлено, оскільки стороні захисту було забезпечено можливість ознайомитися з матеріалами справи, надати свої доводи, заперечення та реалізувати право на правову допомогу в повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи, доходжу до висновку, що ОСОБА_1 10 грудня 2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не дотримався безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 2.3, 13.1 ПДР України, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.
Крім цього, ОСОБА_1 10 грудня 2025 року о 14-16 год. в м.Івано-Франківську, по вул.Коновальця, 42, керуючи транспортним засобом марки «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце події, чим порушив п. 2.10. ПДР України.
Такий висновок підтверджується сукупністю доказів про справі.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу, повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Відповідно до п. 2.10.а) Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Так, ст. 122-4 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №537893 від 11 грудня 2025 року (том 1, а.с. 1) 10 грудня 2025 року о 14 год. 16 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця, 42, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 та будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив її місце події, чим порушив п. 2.10. ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 122-4 КУпАП.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №537888 від 11 грудня 2025 року (том 2, а.с. 1) 10 грудня 2025 року о 14 год. 16 хв. в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця, 42, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 проявив неуважність, не вибрав безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив п. 2.3 б) та 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Вказані протоколи про адміністративні правопорушення складені уповноваженою на те особою – інспектором ВРОМ ДТП УПП в Івано-Франківській області старшим лейтенантом поліції Золотарчук І.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний нею, та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
Матеріали справи про адміністративні правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколів, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Зі схеми місця ДТП, яка сталася 10 грудня 2025 року о 14 год. 16 хв. в м. Івано-Франківськ, по вул. Коновальця, 42, (том 1, а.с. 4) вбачається ділянка дороги, денне освітлення місця ДТП, наявність горизонтальної розмітки проїжджої частини, на якій сталось ДТП, розташування транспортного засобу марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , дорожня обстановка, перелік видимих пошкоджень транспортного засобу транспортного засобу марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 : бокова ліва частина.
В письмових поясненнях від 10 грудня 2025 року (том 1, а.с. 2) потерпілий ОСОБА_2 зазначає, що 10 грудня 2025 року в м. Івано-Франківськ по вул. Коновальця, 42, знаходився в своєму автомобілі «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 в місці для стоянки. Так, о 14 год. 16 хв. автомобіль «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 не дотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на його автомобіль, внаслідок чого пошкодив бокове ліве дзеркало після чого продовжив рух, та покинув місце вчинення ДТП.
На відеозаписі, який містяться на компакт-диску «DVD-R» (том 1 а.с. 6), відображено та безсторонньо зафіксовано деякі обставини події: проїзд транспортного засобу марки «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 , повз припаркований транспортний засіб марки «Renault Sandero», д.н.з. НОМЕР_2 , та пошкодження автомобів внаслідок того, що «Ford Mondeo», д.н.з. НОМЕР_1 не обрав безпечного бокового інтервалу, також видно як від удару відлітають деталі автомобіля, а тому числі дзеркало.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що ОСОБА_1 негайно після ДТП не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди.
Доводи захисника про те, що, ОСОБА_1 не відчув жодних ударів у транспортному засобі, у зв`язку з чим він не мав умислу залишати місце ДТП, повністю спростовуються схемою місця ДТП, відеозаписом, де зафіксовано розташування транспортних засобів, та поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , які узгоджуються між собою.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Таким чином, сукупністю досліджених доказів поза розумним сумнівом доведено факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП.
Так, враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124 КУпАП та ст. 122-4 КУпАП - 10 грудня 2025 року, та на час прийняття рішення в суді апеляційної інстанції тримісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП для таких правопорушень, сплинув, то відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП це є підставою для закриття справи, без призначення стягнення.
Враховуючи наведене, постанову судді необхідно змінити, виключивши з резолютивної частини посилання на призначення стягнення за ст. 124 КУпАП, ст. 122-4 КУпАП та закрити провадження у цій частині за п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП та відповідно виключити посилання на застосування ст. 36 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Микулича Ігоря Володимировича – задовольнити частково.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 за ст. 122-4 КУпАП та ст. 124 КУпАП – скасувати.
Ухвалити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП. 
Провадження по справі закрити на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло