ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

10 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/7446/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 р. (суддя Момонт Г.М) в адміністративній справі №340/7446/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016р. по 28 лютого 2018 р. включно із застосуванням місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити йому за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. включно із застосуванням місяця підвищення тарифної ставки (окладу) для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 р., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 р. по 31 грудня 2022 р. та з 01 січня 2024 р. по 15 листопада 2024 р. із застосуванням щомісячної індексації-різниці відповідно до вимог пункту 5 абзаців 4, 5, 6 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплату йому за рахунок бюджетних асигнувань за кодом економічної класифікації видатків бюджету 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 р. по 31 грудня 2022 р. та з 01 січня 2024 р. по 15 листопада 2024 р., виходячи з фіксованої величини 3 681,15 грн. щомісячно в загальному розмірі 252 158,70 
грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003р. № 1078 із урахуванням раніше виплачених сум, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. №44.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2025р. позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
На виконання вимог ухвали позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду із позовними вимогами. У заяві вказувалось, що моментом, з якого необхідно відраховувати цей строк, є отримання довідки щодо сум отриманого ним грошового забезпечення.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17листопада 2025р. позовну заяву ОСОБА_1 повернуто в частині позовних вимог за період з 19 липня 2022 р. по грудень 2022 р. та з 01 січня 2024 р. по 15 листопада 2024 р. на підставі пункту 9 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. 
У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду в частині періодів з 19 липня 2022 р.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що моментом, з якого необхідно відраховувати строк звернення до суду, є отримання позивачем відповіді від відповідача від 22 жовтня 2025 р. із наданням довідки щодо сум отриманого грошового забезпечення. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 21 березня 2025 р. у справі №460/21394/23. 
В письмовому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Відзив обґрунтовано тим, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, встановленого статтею 233 КЗпП України, в редакції, чинній після 19 липня 2022 р., з огляду на те, що позивач був обізнаний про розмір та складові свого грошового забезпечення протягом усього періоду проходження військової служби та після звільнення з неї 15 листопада 2024 р., оскільки в цей же день отримав грошовий атестат, довідку про розміри щомісячних видів грошового забезпечення, довідку про розміри додаткових видів грошового забезпечення та премії, що підтверджується його особистим підписом в журналі реєстрації вихідної кореспонденції. 
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженої ухвали суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 цього ж Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до 19 липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01 липня 2022 р. № 2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, які набули чинності з 19 липня 2022 р. Частина перша даної статті почала визначати, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Частина друга даної статі передбачає, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать при звільненні, працівник має звернутися у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.
При цьому, відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. 
Постановою Кабінету Міністрів України № 651 від 27 червня 2023 р. відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин.
Тобто, період до 01 липня 2023 р. строком не обмежується, натомість період з 01 липня 2023 р. обмежується трьома місяцями.
Отже, суд першої інстанції помилково повернув позовну заяву ОСОБА_1 в частині вимог за період з 19 липня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. включно. 
Водночас, звернувшись до суду 30 жовтня 2025 р. із позовними вимогами в частині періоду, починаючи з 01 січня 2024 р. по 15 листопада 2024 р., ОСОБА_1 порушив встановлений частиною 2 статті 233 КЗпП України тримісячний строк, оскільки про розмір та складові свого грошового забезпечення він був обізнаний ще в день свого звільнення з військової служби на підставі наказу №355 від 15 листопада 2025 р. шляхом отримання грошового атестату, довідки про розміри щомісячних видів грошового забезпечення, довідки про розміри додаткових видів грошового забезпечення та премії, що підтверджується його особистим підписом в журналі реєстрації вихідної кореспонденції відповідача. 
Отже, наявні підстави для скасування ухвали суду першої інстанції в частині повернення позовної заяви ОСОБА_1 щодо вимог за період з 19 липня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. включно, із направленням справи для продовження розгляду у відповідній частині до суду першої інстанції, як це передбачено статтею 320 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 р. в адміністративній справі №340/7446/25 - скасувати в частині повернення позовної заяви ОСОБА_1 щодо позовних вимог за період з 19 липня 2022 р. по 31 грудня 2022 р. включно та в цій частині справу направити для продовження розгляду до Кіровоградського окружного адміністративного суду. 
В іншій частині ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 р. в адміністративній справі №340/7446/25 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 лютого 2026 р. та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий