ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/8178/25 Суддя (судді) першої інстанції: Віталіна ГАЙДАШ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 березня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,
суддів: Вівдиченко Т.Р., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, третя особа на стороні відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 30.04.2025 №123 «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 ».
Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржуване рішення не містить жодного посилання на норми чинного законодавства України та жодного обґрунтування підстав прийняття вказаного рішення, що є порушенням п.3 частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, Мошнівська сільська рада Черкаського району Черкаської області звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Свою позицію обґрунтовує тим, що рішення виконавчого комітету про скасування раніше прийнятого рішення №37 від 30.08.2019 ґрунтується на об`єктивній необхідності усунення порушень земельного законодавства, що мали місце під час його ухвалення.
Апелянт вважає, що рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради № 123 від 30.04.2025 прийнято у межах компетенції органу місцевого самоврядування, відповідно до вимог законодавства, з урахуванням дійсних правовстановлюючих документів на земельну ділянку та прав нового власника нерухомості.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.12.2025 та від 16.02.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Від позивача до суду 16.01.2026 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Від представника відповідача до суду 04.03.2026 надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій підтримує вимоги апеляційної скарги в повному обсязі.
Позивач, третя особа на стороні відповідача в судове засідання не прибули. З урахуванням належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі. 
Згідно частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29.08.2019 виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкта торгівлі)» №37, з якого вбачається, що Мошнівська сільська рада надала дозвіл ФОП ОСОБА_1 на виготовлення проекту розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по вул.Преснякова М. ринкова площа та рекомендовано ФОП ОСОБА_1 звернутися у відділ містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації для отримання паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (торгівля промисловими товарами).
Рішенням виконавчого комітету Мошнівської сільської ради «Про затвердження комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в с. Мошни» №36 від 11 вересня 2019 року затверджено комплексну схему розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в с. Мошни, розроблену комунальним проектно-виробничим архітектурно-планувальним підприємством «Облархбюро» Черкаської обласної ради з метою оформлення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, в селі Мошни Спасо-Преображенська (центр села), АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 ; визначено, що комплексна схема розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності в с. Мошни є невід`ємною складовою частиною містобудівної документації генерального плану території громади с. Мошни.
Відділом містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації 10 вересня 2023 року на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки ТС - блок тимчасових споруд (два об`єми) для здійснення підприємницької діяльності (роздрібна торгівля промисловими товарами) за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер Паспорту прив`язки ТС №16-13/18). Паспорт прив`язки ТС дійсний до 10 вересня 2029 року.
Із паспорту прив`язки ТС №16-13/18 від 10 вересня 2023 року вбачається, що місце розташування ТС згідно Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території с. Мошни, затвердженої рішенням виконкому Мошнівської сільської ради від 11.09.2019 №36.
У подальшому, у липні 2024 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Мошнівської сільської ради з заявою про надання в оренду земельної ділянки, на якій розміщений блок тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності.
Листом №1224/09-13 від 15 серпня 2024 року виконавчий комітет Мошнівської сільської ради повідомив, що 01 березня 2024 року між Мошнівською сільською радою та гр. ОСОБА_2 укладений договір оренди землі на земельну ділянку площею 0,1710 га на якій розташовані об`єкти нерухомого майна (торговельна площа), що належать йому на праві приватної власності. Як зазначив Виконавчий комітет Мошнівської сільської ради у листі №1224/09-13 від 15 серпня 2024 року, відповідно до паспорту прив`язки МАФ ОСОБА_1 розташований на території приватної власності гр.  ОСОБА_3 , а також на орендованій ним земельній ділянці.
На адресу виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області 22 травня 2025 року направлено адвокатський запит з проханням надіслати належним чином завірену копію рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області №123 від 30 квітня 2025 року «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 », яким скасовано рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 30.08.2019 №37 «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкти торгівлі)» та рекомендовано ФОП ОСОБА_2 звернутись до суду з цивільним позовом, щодо зняття перешкод в користуванні майном (торгівельна площа) за адресою: АДРЕСА_3 ; надіслати належним чином завірені копії документів, які послугували підставою для прийняття вищезазначеного рішення, та надати докази, які підтверджують повідомлення ФОП ОСОБА_1 про розгляд даного питання.
Листом №1073/09-13 від 17 червня 2025 року виконавчий комітет Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області надіслав документи, а саме: копію заяви ОСОБА_2 від 08 квітня 2025 року (вхідний №М-133/02-20 від 29 квітня 2025 року), копію рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 » №123 від 30 квітня 2025 року та копію протоколу засідання виконавчого комітету Мошнівської сільської ради №4 від 30 квітня 2025 року.
ОСОБА_1 , вважаючи рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 » №123 від 30 квітня 2025 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернулася до суду за захистом своїх прав.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтями 140, 141 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи. Органами місцевого самоврядування, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, є районні та обласні ради.
Систему і гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР.
Відповідно до частин першої статті 10 цього Закону №280/97-ВР сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Згідно з п. 15 частини першої статті 26 зазначеного Закону, яка встановлює виключну компетенцію сільських, селищних, міських рад, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.
Відповідно до пункту 44 частини першої статті 26 Закону України №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішується питання встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку.
До компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (підпункт 7 пункту "а" статті 30 Закону України №280/97-ВР).
Стаття 31 Закону України №280/97-ВР встановлює, що виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.
Відповідно до статті 73 Закону України №280/97-ВР акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи та організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.
З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 29.04.2025 звернувся до Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області із заявою про скасування усіх рішень, які прийняті сільською радою по відношенні землі ОСОБА_1 (дослівно) (а.с.53).
За результатом розгляду вищевказаної заяви, виконавчий комітет Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області прийняв рішення від 30.04.2025 №123 «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 », яким скасував рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 30.08.2019 №37 «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкти торгівлі)», а також рекомендував ФОП ОСОБА_2 звернутися до суду з цивільним позовом щодо зняття перешкод в користуванні майном (торгівельна площа) за адресою: АДРЕСА_3 .
Доводи апелянта про те, що відповідно до частини першої статті 26, частини першої статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виконавчий комітет ради має право скасовувати власні рішення у разі встановлення їх невідповідності вимогам чинного законодавства, колегія суддів оцінює критично, виходячи із такого.
У рішенні у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ вказав на те, що принцип «належного урядування», зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків (заява №29979/04, пункт 70).
Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), пункт 74).
У постанові Верховного Суду від 28.02.2020 у справі № П/811/1015/16 наголошено, що принцип належного урядування має надзвичайно важливе значення для забезпечення правовладдя в Україні. Неухильне дотримання основних складових принципу належного урядування забезпечує прийняття суб`єктами владних повноважень легітимних, справедливих та досконалих рішень. Крім того, принцип належного урядування підкреслює те, що між людиною та державою повинні бути вибудовані саме публічно-сервісні відносини, у яких інституції та процеси служать всім членам суспільства.
Відповідно до фактичних обставин справи, 29.08.2019 виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради прийнято рішення «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкта торгівлі)» №37, з якого вбачається, що Мошнівська сільська рада надала дозвіл ФОП ОСОБА_1 на виготовлення проекту розміщення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності по АДРЕСА_3 .
Крім того, 10 вересня 2023 року Відділом містобудування та архітектури Черкаської районної державної адміністрації на ім`я ОСОБА_1 видано паспорт прив`язки ТС - блок тимчасових споруд (два об`єми) для здійснення підприємницької діяльності (роздрібна торгівля промисловими товарами) за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер Паспорту прив`язки ТС №16-13/18). Паспорт прив`язки ТС дійсний до 10 вересня 2029 року.
Однак, оскаржуваним рішенням від 30.04.2025 №123 скасовано рішення виконавчого комітету Мошнівської сільської ради від 30.08.2019 №37 «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкти торгівлі).
Колегія зазначає, що спірне рішення від 30.04.2025 №123 прийнято за результатом розгляду заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 від 29.04.2025. Крім того, під час прийняття рішення відповідач керувався частиною другою статті 11, статтею 26, частиною першою статті 47, частиною дев`ятою статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Для з?ясування обґрунтованості прийняття такого рішення відповідачем, необхідно з?ясувати, чи належить вирішення питань встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.
Верховний Суд у постанові від 24 жовтня 2025 року у справі №380/17007/23 дійшов висновку, що тимчасові споруди для провадження підприємницької діяльності до елементів благоустрою не належать, а питання їх встановлення не відноситься до сфери організації благоустрою.
Отже, вирішення питань встановлення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності не відноситься до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, які передбачені підпунктом 7 пункту «а» статті 30 Закону № 280/97-ВР.
Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанова Верховного Суду.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції в мотивувальній частині для обґрунтованого висновку щодо наявності чи відсутності у спірних правовідносинах у відповідача повноважень на скасування рішення свого виконавчого комітету, здійснив аналіз, які саме повноваження реалізував виконавчий комітет, приймаючи рішення про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди, чим передбачені такі повноваження і чи є такі повноваження власними (самоврядними).
Суд встановив, із посиланням на судову практику Верховного Суду, що розміщення тимчасових споруд відноситься до будівельних робіт. За своєю природою та правовим регулюванням повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад з видачі паспортів прив`язки відносяться до делегованих повноважень в галузі будівництва.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що повноваження виконавчих органів щодо надання паспорту прив`язки тимчасової споруди хоч і є делегованими, однак такі повноваження належать органу з питань містобудування та архітектури, а не виконавчому комітету сільської, селищної, міської ради.
В апеляційній скарзі апелянт не спростовує викладені судом обставини, а також апеляційна скарга не містить жодного обґрунтування тверджень апелянта в частині того, які саме норми матеріального та процесуального права порушено судом під час розгляду справи. 
Та обставина, що вищевказане рішення ґрунтується на об`єктивній необхідності усунення порушень земельного законодавства, свідчить про порушення відповідачем вимог статті 19 Конституції України та частини дев`ятої статті 59 Закону № 280/97-ВР.
Щодо посилання Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області на те, що позивачем не надано належних доказів того, що скасування дозволу порушує його законні права чи охоронювані законом інтереси, суд зазначає таке.
В позовній заяві ОСОБА_1 в обґрунтування незаконності прийняття рішення виконавчим комітетом Мошнівської сільської ради «Про розгляд звернення ФОП ОСОБА_2 » №123 від 30.04.2025 зазначила, що рішення відповідача від 29.08.2019 №37 «Про надання дозволу на розробку проекту розміщення блоку тимчасових споруд (2 об`єкта торгівлі) було чинним і не скасованим в передбаченому законом порядку на момент укладення договору між сільською радою та ОСОБА_2 про оренду землі.
Також звернула увагу, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 01.04.2025 у справі №925/1554/24 судом встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 правомірно використовує у підприємницькій діяльності блок тимчасових споруд (два об`єми) на підставі паспорту прив`язки тимчасової споруди, дозвіл на отримання якого відповідачу надала Мошнівська сільська рада. Надання цієї ж земельної ділянки чи її частини в оренду іншому суб`єкту господарювання не припиняє дію раніше виданого дозволу (паспорту прив`язки) органу місцевого самоврядування, наданому суб`єкту господарювання для розміщення тимчасової споруди.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Виходячи із зазначеного, вищевказані доводи апелянта про не надання позивачем доказів, які б підтверджували факт порушення її законних прав, не приймаються судом до уваги.
Оцінюючи наведені аргументи, колегія суддів виходить з такого, що всі доводи апелянта, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у апеляційній скарзі не зазначено.
Зі змісту статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Мошнівської сільської ради Черкаського району Черкаської області - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у справі №580/8178/25- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

О.В.Карпушова