Єдиний унікальний номер 727/12088/25 
Номер провадження 2/725/3678/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючої судді Піхало Н.В.
за участю секретаря судового засідання Соник А.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 08.07.2023 року між ТОВ «Бізнес Позика» та  ОСОБА_1  укладено Договір №469752-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
08.07.2023 року  ОСОБА_1  прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-7638.
В подальшому, ТОВ «Бізнес Позика» направила  ОСОБА_1  через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначений  ОСОБА_1  у своїй анкеті в особистому кабінеті.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту №488527-КС-001 виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн., на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання споживчих кредитів. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1.16395 процентів за кожен день користування Кредитом.
Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим у нього станом на 04 вересня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 24 081 грн. 45 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615 грн. 60 коп., сума прострочених платежів по процентах - 14 465 грн. 85 коп.
На підставі вищевикладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за договором №469752-КС-001 від 08.07.2023 року, яка станом на 04.09.2025 року становить 24 081 грн. 45 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615 грн. 60 коп., сума прострочених платежів по процентах - 14 465 грн. 85 коп. Крім цього, просив суд стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422 гривень 40 копійок.
На вказану позовну заяву надійшов письмовий відзив, в якому представник  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов визнала частково вказуючи на те, що  ОСОБА_1  не заперечує наявність у нього зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та сплати процентів, нарахованих у межах базового (пільгового) періоду користування кредитом. Разом з тим, заявлені позивачем вимоги у частині стягнення процентів, нарахованих після спливу зазначеного періоду, є необґрунтованими та такими, що суперечать вимогам законодавства. Зазначала, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є нечітким, недостовірним та таким, що не дозволяє встановити дійсний розмір заборгованості. У зв`язку з наведеним,  ОСОБА_1 визнає лише зобов`язання щодо повернення тіла кредиту та процентів, нарахованих у межах базового пільгового періоду, а всі інші вимоги позивача підлягають відхиленню як необґрунтовані, незаконні та недоведені.
У додаткових поясненнях представник позивача вказувала, що всі платежі  ОСОБА_1 за Кредитним договором були враховані у розрахунку заборгованості за Кредитним договором, та сума заборгованості  ОСОБА_1 за Кредитним договором відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором підрахована з урахуванням всіх його платежів.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак від його представника ОСОБА_2 через канцелярію суду надійшла заява, в якій просила суд ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.  Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Відповідно до вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно ч.1, 2 п.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, тощо. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
З матеріалів справи убачається, що між сторонами виникли правовідносини притаманні договору кредиту.
Зокрема, 08.07.2023 року ТОВ «Бізнес Позика» направило відповідачу  ОСОБА_1 пропозицію (оферту) укласти Договір №469752-КС-001 про надання кредиту(а.с.20-24). 
08.07.2023 року  ОСОБА_1 прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення кредитного договору, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС одноразового ідентифікатора UA-7638(а.с.47-51).
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача.
Таким чином, між ТОВ «Бізнес Позика» та  ОСОБА_1 укладено Договір №469752-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до п.2.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн. 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності , а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом та комісію за надання Кредиту у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. 
Так, відповідно до пункту 2 Договору протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початку календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн. 00 коп., шляхом перерахування на банківську картку Позичальника, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами. 
Відповідно до п.7.3.1 Кредитного договору, відповідач підписанням цього Договору підтвердив, що до укладення Договору отримав від Кредитодавця інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст. 641, 644 ЦК України на укладення договору позики та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення кредитного договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно із частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 1049 Цивільного кодексу України).
Відповідно до частини 2 статті 1048 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позичальник належним чином своїх зобов`язань за договором не виконав, у зв`язку з чим у нього станом на 31 липня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 24 081 грн. 45 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615 грн. 60 коп., сума прострочених платежів по процентах - 14 465 грн. 85 коп.(а.с.12-16).
Як вбачається з розрахунку заборгованості за Кредитним договором, заборгованість  ОСОБА_1  за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися). 
При цьому,  ОСОБА_1 правильність розрахунку заборгованості по кредиту, наданого банком, не спростовано та не надано іншого розрахунку на спростування нарахованої банком суми заборгованості по кредитному договору.
Таким чином, з розрахунку заборгованості, який наданий позивачем, суд дійшов висновку, про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №469752-КС-001 від 08.07.2023 року у розмірі 24 081 грн. 45 коп., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615 грн. 60 коп., сума прострочених платежів по процентах - 14 465 грн. 85 коп.
Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання)(ст.610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.530 ЦК України).
За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідачка неналежно виконує взяті зобов`язання за укладеним договором й відповідно не надала суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп. 
На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 536, 549, 550, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 5, 7, 12, 76, 89, 247, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 280-284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) заборгованість за Договором №469752-КС-001 про надання кредиту від 08.07.2023 року у розмірі 24 081 грн. 45 коп.
Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП  НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (ЄДРПОУ 41084239, 01133, м. Київ бульвар Лесі Українки, 26, офіс 411) судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців     Піхало Н.В.