ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України
14 квітня 2026 року
м. Харків
справа № 638/13107/25
провадження № 22-ц/818/1585/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.,
за участю секретаря – Шнайдер Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківського національного медичного університету, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП за апеляційною скаргою Харківського національного медичного університету на рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2025 року, постановлене під головуванням судді Гребенюка В.В., - 
п о с т а н о в и в:
У липні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківського національного медичного університету, третя особа: ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2025 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з Харківського національного медичного університету на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди, завданої ДТП - 135088,78 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15000,00 грн. та судовий збір 1350,89 грн., а всього: 151439,67 грн. (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста тридцять дев`ять гривень 67 копійок). Зобов`язано ОСОБА_1 після отримання 135088,78 грн. на відшкодування шкоди, завданої ДТП від Харківського національного медичного університету передати останньому залишки транспортного засобу: MITSUBISHI OUTLANDER, 2008 року випуску, VIN: НОМЕР_1 , в стані згідно висновку №48763/1 від 15.04.2025.
В апеляційній скарзі Харківський національний медичний університет просить рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення не взято до уваги, що позивачем на обґрунтування заявленого позову надано лише звіт про оцінку вартості (розміру) збитків. Разом з тим, такий звіт виконано з порушенням норм Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Крім того, посилається на те, що без наявності доведеного під час судового розгляду факту передачі позивачем залишків транспортного засобу відповідачу як особі, яка відповідає за завдану шкоду, відшкодування на його користь різниці між ринковою вартістю пошкодженого транспортного засобу, сумою отриманого позивачем відшкодування від страхової компанії та вартості придатних залишків пошкодженого транспортного засобу, тобто визначення суми матеріального збитку - є передчасним. 
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 14.03.2025 року близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, їхав Лозовеньківським проспектом в бік виїзду на трасу Т2103 в м. Харкові і в районі виїзду з провулку Променистий відбулося зіткнення автомобіля позивача з автомобілем Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який, рухаючись в зустрічному напрямку при здійснення маневру повороту ліворуч з Лозовеньківського проспекту на АЗС WOG, в порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху, не переконався в безпечності зміни напрямку руху. На час дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 , перебував в трудових відносинах з ХНМУ і сам транспортний засіб також належить ХНМУ.
Водії, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , скористалися правом спільно скласти повідомлення про ДТП відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки виключно транспортні засоби були пошкоджені внаслідок ДТП та співробітники Національної Поліції на місце пригоди не викликалися, що підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 14 березня 2025 року (а.с. 6).
Власником автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER є ОСОБА_1 , а автомобіля Renault Logan - відповідач. 
На момент ДТП цивільно-правова відповідальність автомобіля Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 була застрахована Страховою компанією «Оранта».
Зі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 48763 від 15 квітня 2025 року вбачається, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки (14.03.2025 року), становить 295088,78 грн. (а.с. 16). 
З висновку вартості придатних залишків № 48763/1 від 15 квітня 2025 року вбачається, що вартість ДТЗ у пошкодженому стані MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_4 складає 122251,22 грн. (а.с. 15).
З відповіді Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» від 28 травня 2025 року № 09-02-17/6387 по страховій справі щодо виплати страхового відшкодування за пошкоджений транспортний засіб Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП 14.03.2025 року, за участі забезпеченого наземного транспортного засобу Renault Logan НОМЕР_3 , цивільно-правова відповідальність водія якого застрахована за Договором від 08.10.2024 року вбачається, що при розрахунку розміру страхового відшкодування бралися до уваги результати проведеного огляду пошкодженого транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_2 та положення Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Відповідно до звіту № 48763 від 15 квітня 2025 року ринкова вартість транспортного засобу Mitsubishi Outlander д.р.н. НОМЕР_2 до ДТП становить 295088,78 грн., вартість відновлювального ремонту - 1055929,99 грн., тобто транспортний засіб вважається фізично знищеним. Відповідно до Договору страхування страхова сума на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну становить 160000,00 грн. Згідно зі страховим актом та відповідно до поданої заяви про страхове відшкодування НАСК «Оранта» 20 травня 2025 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 158500,00 грн. (160000,00 грн. (ліміт відповідальності) – 1500,00 грн. (франшиза) на рахунок потерпілої особи (а.с. 22).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що 14.03.2025 року близько 18 год. 30 хв., ОСОБА_1 , керуючи належним йому автомобілем MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. НОМЕР_2 , 2008 року випуску, їхав Лозовеньківським проспектом в бік виїзду на трасу Т2103 в м. Харкові, в районі виїзду з провулку Променистий відбулося зіткнення автомобіля позивача з автомобілем Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який, рухаючись в зустрічному напрямку при здійснення маневру повороту ліворуч з Лозовеньківського проспекту на АЗС WOG, в порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху, не переконався в безпечності зміни напрямку руху. На час дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 , перебував в трудових відносинах з ХНМУ та сам транспортний засіб належить ХНМУ. За результатами розгляду вказаного страхового випадку, 20 травня 2025 року НАСК «Оранта» позивачу було виплачено виплату страхового відшкодування у розмірі 158500,00 грн. Відповідно до Звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 48763 вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових, що змінюються складає 1055929,99 грн., в той час як ринкова вартість складає 295088,78 грн. Вказане свідчить про те, що транспортний засіб вважається фізично знищеним. У зв`язку з цим, ОСОБА_1 звернувся до ХНМУ з вимогою про відшкодування матеріальної шкоди, що є різницею між сумою відшкодування за страховою виплатою та розміром фактичних збитків, однак ХНМУ відмовився у добровільному порядку відшкодовувати матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок ДТП.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є , зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Положеннями статті 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» врегульовано відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні.
Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно з вимогами ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається знищеним, якщо вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість транспортного засобу станом на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхова (регламентна) виплата розраховується як сума матеріальних збитків, що визначаються як різниця між ринковою вартістю транспортного засобу на день настання дорожньо-транспортної пригоди до його пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та після пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. 
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.
Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Частиною 1, 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що 14.03.2025 року відбулося зіткнення автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 з автомобілем Renault Logan, д.р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який при здійснення маневру повороту ліворуч, в порушення п. 16.13 Правил дорожнього руху, не переконався в безпечності зміни напрямку руху. 
Факт вини ОСОБА_2 , який на момент вчинення ДТП перебував у трудових відносинах з ХНМУ у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, під час якої було пошкоджено автомобіль позивача є доведеним та не заперечується сторонами у справі.
НАСК «Оранта» 20 травня 2025 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 158500,00 грн. (160000,00 грн. (ліміт відповідальності) – 1500,00 грн. (франшиза) на рахунок потерпілої особи. 
З висновку вартості придатних залишків № 48763/1 від 15 квітня 2025 року вбачається, що вартість ДТЗ у пошкодженому стані MITSUBISHI OUTLANDER д.н.з. НОМЕР_4 складає 122251,22 грн.
Зі звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 48763 від 15 квітня 2025 року вбачається, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, реєстраційний номер НОМЕР_4 внаслідок його пошкодження, станом на дату оцінки (14.03.2025 року), становить 295088,78 грн., а вартість відновлювального ремонту без урахування фізичного зносу складових, що змінюються складає 1055929,99 грн.
При цьому розмір майнової шкоди дорівнює вартості транспортного засобу до ДТП з огляду на те, що вартість відновлювального ремонту перевищує ринкову вартість автомобіля MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. НОМЕР_2 , зняття його з обліку з причин вибракування, тому суд дійшов вірного висновку про фізичне знищення даного автомобіля. 
Доказів на спростування розміру шкоди відповідачем суду не надано.
Таким чином суд першої інстанції правильно визначив розмір матеріальної шкоди, що підлягає відшкодуванню з відповідача як різницю між встановленим звітом розміром матеріальної шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням. 
Посилання апелянта на те, що висновок першої інстанції щодо стягнення завданої матеріальної шкоди, внаслідок ДТП є передчасним, оскільки в матеріалах справи відсутні докази факту передачі ОСОБА_1 залишків транспортного засобу ХНМУ як особі, яка відповідає за завдану шкоду колегією суддів не приймається, оскільки чинне законодавство не покладає на потерпілого обов`язку передати залишки транспортного засобу до отримання коштів на відшкодування матеріальної шкоди. 
Висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.367,368,369,375,381,382,383,384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Харківського національного медичного університету - залишити без задоволення.
Рішення Шевченківського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий:       О.В. Маміна

Судді:         Ю.М. Мальований

В.Б. Яцина