П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/16521/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шимонович Роман Миколайович 
Суддя-доповідач - Залімський І. Г. 
21 квітня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Залімського І. Г. 
суддів: Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні нарахуванню та виплати пенсії за зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55, ч.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (Закон №796-XII) з 10.02.2023 та не врахування поданих довідок по заробітній платі та архівної довідки;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до ч. 2 ст. 55, ч.2 ст. 56 Закону №796-XII з 10.02.2023 та врахування поданих довідок.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 позов задоволено частково, ухвалено:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №064250007099 від 20.04.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII, з 10.02.2023.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таке рішення, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за результатами розгляду заяви позивача та документів долучених до заяви до страхового стажу не зараховано період роботи з 15.07.1984, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутній запис про звільнення та період роботи згідно довідки від 24.03.2023 №179/1/2215, оскільки зазначене прізвище ОСОБА_2 не відповідає паспортним даним ОСОБА_3 . Для зарахування зазначених періодів необхідно долучити уточнюючі довідки видані на підставі первинних документів. Також до періодів проживання на території зони гарантованого добровільного відселення не зараховано періоди з 10.07.1986 по 31.08.1986, з 08.01.1987 по 17.01.1987, з 13.07.1987 по 31.08.1987, згідно довідки від 10.03.2023 №286, оскільки згідно диплому НОМЕР_2 в період з 01.09.1984 по 29.03.1988 позивач навчався в Новочорторійському радгосп-технікумі. Даний населений пункт не входить до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однією із обов`язкових умов призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону №796 є постійно проживати чи постійно працювати в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років. Документами підтверджено факт роботи станом на 01.01.1993 2 роки 10 місяців 15 днів.
Позивач не подав відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
З урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач має посвідчення серії НОМЕР_3 від 22.02.2023 громадянина, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).
13.04.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII.
Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області, яким прийнято рішення №064250007099 від 20.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення.
У рішенні також вказано, що період проживання на території гарантованого добровільного відселення на 1 січня 1993 року: 2 роки 10 місяців 15 днів. Страховий стаж особи становить 34 роки 10 місяців 6 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано:
- період роботи з 15.07.1984 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки відсутній запис про звільнення. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про період роботи видану на підставі первинних документів;
- період з 29.08.1994 по 31.12.1997 згідно довідки №179/1/2215 від 24.03.2023, оскільки зазначене прізвище « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 », страховий стаж з 01.01.1998 зараховано згідно даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Документами підтверджено період проживання на території гарантованого добровільного відселення станом на 1 січня 1993 року - 2 роки 10 місяців 15 днів.
До періодів проживання на території зони гарантованого добровільного відселення не зараховано періоди з 10.07.1986 по 31.08.1986, з 08.01.1987 по 17.01.1987, з 13.07.1987 по 31.08.1987, оскільки дані періоди перетинаються з навчанням в іншому районі. Для зарахування даних періодів проживання на території зони гарантованого добровільного відселення, необхідно надати довідку на якій формі навчання заявник навчався і чи належить заклад до зони гарантованого добровільного відселення.
Листом №0600-0211-8/45654 від 26.04.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області рішення №064250007099 від 20.04.2023 про відмову у призначенні пенсії.
Позивач не погодився із вказаним рішенням та звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №064250007099 від 20.04.2023 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із статтею 9 Закону №796-XII особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".
Відповідно до вимог статті 49 Закону України №796-XII пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-ІV, з наступними змінами та доповненнями, у редакції на час виникнення спірних правовідносин (Закон №1058-ІV).
Зокрема, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Статтею 55 Закону України №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення.
Приписами пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України №1058-ІV, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілі від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, зменшення віку передбачено 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років (абзац 5).
Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.
При цьому, зменшення пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов: 1) початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року; 2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.
Встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України, ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто станом на день звернення до територіального органу Пенсійного фонду України був особою, якій виповнилося 54 роки.
Відмовляючи позивачу у задоволенні заяви про призначення пенсії, пенсійний орган у спірному рішенні вказав, що період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення на 01.01.1993 складає - 02 роки 10 місяців 15 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону №796-ХІІ.
Положеннями Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 (Порядок №22-1) передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону №796-XII (абз.9 п.п.5 п.2.1 розділу ІІ).
У статті 14 Закону №796-XII визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій. До них, зокрема, належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, - категорія 3.
Документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" (ч.3 ст.65 Закону №796-XII).
Згідно із п.5 постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 1992 р. №501, якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (який був чинним на момент видачі позивачу посвідчення) (Порядок №501) передбачено, що громадянам, які постійно працювали чи працюють, або проживали чи проживають на територіях безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видається посвідчення зеленого кольору, серія Б.
Пунктом 10 Порядку №501 встановлено, що видача посвідчень провадиться громадянам, які постійно працюють або працювали, проживають або проживали на територіях зон гарантованого добровільного відселення і віднесені до категорії 3, за умови, що вони за станом на 01 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше трьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток №3).
Відповідно до п.2 Порядку №501, посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №501 передбачено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.
На підставі зазначеного, питання проживання позивачем не менше трьох років у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 вирішувалось при наданні йому статусу потерпілої особи.
Відповідний правовий висновок міститися у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 по справі №460/2589/20.
Таким чином, видача позивачу уповноваженим органом держави посвідчення "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи", яке наявне в матеріалах справи, підтверджує факт його проживання або роботи станом на 01.01.1993 у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років.
Доказів скасування або анулювання виданого позивачу посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи, суду не надано і матеріали справи не містять.
Крім того, звертаючись до пенсійного органу із відповідною заявою про призначення пенсії, окрім посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (3 категорії) серії НОМЕР_3 від 22.02.2023, позивачем надано також інші документи, зокрема:
- довідку №286 від 10.03.2023 року, видану ОСОБА_1 , в тому, що він дійсно проживав та був зареєстрований з 10.07.1986 по 31.08.1986, з 08.01.1987 по 17.01.1987, з 13.07.1987 по 31.08.1987, з 07.09.1987 по 12.10.1987, з 07.04.1988 по 13.12.1988 з 30.11.1990 по 27.08.1994 по АДРЕСА_1 , яке відноситься до зони гарантованого добровільного відселення, відповідно до постанови КМУ №106 від 23.07.1993;
- довідку №6 від 14.02.2023, видана в тому, що з 07.09.1987 року по 12.10.1987 позивач як студент Новіочортківського колгоспу-технікуму згідно наказу №194 а-к від 08.09.1987 проходив виробничу практику в хмелерадгоспі «Україна» який реорганізувався в КСП «Україна» та в ПСПОВ «Україна» який є правонаступником КСП «Україна» смт. Лугини, Житомирська область.
З 15.07.1984 по 24.08.1984 ОСОБА_1 працював в хмелерадгоспі «Кремянський» 15.07.1984 року (наказ №59-K від 15.04.1984 року) по 24.08.1984 року (наказ №77-К /довідка №5 від 09.05.2023).
Довідкою №6 від 09.05.2023 підтверджено про реорганізацію підприємства хмелерадгосп «Кремянський» перейменовано в КСП «Крем`янське» з 14.02.1996, підстава протокол №1 від 14.02.1996, а в зв`язку з реорганізацією КСП «Крем`янське» в ПСП з орендними відносинами «Крем`янське» з 14.03.2000, підстава протокол №1 загальних зборів від 14.03.2000.
Відтак, висновки відповідачів про відсутність у позивача підтвердженого періоду проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 тривалістю 3 роки, спростовуються матеріалами справи.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №064250007099 від 20.04.2023 позивачу безпідставно відмовлено у призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, а тому вказане рішення є протиправними та підлягає скасуванню. З метою захисту прав позивача необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити позивачу пенсію відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ, з 10.02.2023.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Мацький Є.М.    Сушко О.О.