ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2026 року Чернігів Справа № 620/1851/26

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді Лукашової О.Б.,
за участю секретаря Костючок В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якому просить:
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу в розмірі 5100 грн від 09.02.2025 року у виконавчому провадженні №79697661.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 по справі № 620/9288/25 виконано повністю, відповідно до покладених судом зобов`язань, тому відповідачем протиправно винесено постанов у про накладення штрафу.
Ухвалою від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ. Ухвалою також залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .
Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позову та зазначає, що штраф накладений державним виконавцем на боржника не за невиплату заборгованості, а за те, що пенсія стягувача виплачується не у розмірі нарахованому на виконання рішення суду, а у зменшеному, що суперечить резолютивній частині рішення. Враховуючи вищевикладене, рішення суду станом на 09.02.2026 не було виконано належним чином, а боржником не надано доказів наявності поважних причин такого невиконання.
В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представники позивача та відповідача просили розгляд справи проводити без їх участі.
Судове засідання здійснювалося в порядку, встановленому ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зважає на таке.
25.11.2025 Чернігівський окружний адміністративний суд у справі № 620/9288/25 видав виконавчий лист про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 15.11.2024 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 02.07.2025 №ФЧ65915 про розмір грошового забезпечення, з врахуванням виплачених сум.
Постановою про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2025 ВП № 79697661 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернігівській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Івашком Сергієм Вікторовичем відкрито виконавче провадження.
04.12.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області листом повідомлено, що рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.10.2025 (справа № 620/9288/25) на ОСОБА_1 виконано. Розмір заборгованості за період з 15.11.2024 по 31.12.2025 складає 86796,12 грн. Виконавчий лист №620/9288/25, виданий 25.11.2025, виконано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в межах повноважень.
06.02.2026 до відділу від стягувача надійшла заява від 06.02.2026, якою повідомлено, що рішення суду не виконується. 
09.02.2026 державним виконавцем проведено перевірку виконання рішення суду внаслідок якої встановлено, що рішення не виконано, про що складено відповідний акт.
09.02.2026 за невиконання рішення суду на боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн та надано 10-дениий строк для виконання судового рішення. 
Вважаючи вказану постанову державного виконавця протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Стаття 5 Закону України "Про виконавче провадження" вказує, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
За змістом статті 26 Закону України "Про виконавче провадження": виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої); виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина п`ята); за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню) (частина шоста).
Згідно із п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Частиною другою статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що в разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження).
Суд зазначає, що за своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.
Також суд звертає увагу на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин. Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його волевиявлення.
З матеріалів справи встановлено, що після здійснення перерахунку пенсії з урахуванням оновленої довідки розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2026 становить 25802,19 грн. Натомість, відповідно до довідки про доходи пенсіонера №104 від 06.02.2026 ОСОБА_1 пенсія виплачується в розмірі 17651,59 грн.
Таким чином, ГУ ПФУ в Чернігівській області продовжує виплачувати ОСОБА_1 пенсію у зменшеному розмірі.
Суд зазначає, що у повному обсязі виконання судового рішення можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України, після отримання їх від головного розпорядника коштів Міністерства соціальної політики України, розпорядником нижчого рівня - Пенсійним фондом України. Виділення коштів із державного бюджету на фінансування відповідної бюджетної програми не залежить від волі окремого територіального органу Пенсійного фонду України.
Разом з цим, позивачем не надано ні суду, ні державному виконавцю, жодних доказів на вчинення дій щодо виконання вказаного рішення в повній мірі. Також суд зазначає, що виплата пенсії в меншому розмірі, навіть після набрання рішенням законної сили свідчить лише про порушення прав особи на належне майно, та не може вважатись виконанням рішення.
Згідно з ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Таким чином, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області продовжує платити ОСОБА_1 пенсію у попередньому розмірі 17651,59 грн, що свідчить про невиконання боржником рішення суду.
З цих же підстав суд відхиляє посилання позивача на постанову Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 №821. 
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно виніс постанову від 09.02.2026 року у виконавчому провадженні №79697661 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83А, м. Чернігів, 14005, код ЄДРПОУ 21390940 ).
Відповідач: Сумське міжрегіональне управління Міністерства юстиції України ( вул. Герасима Кондратьєва, 28, м. Суми, 40014, код ЄДРПОУ 43316700).
Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повний текст рішення складено 10.03.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА