Справа № 134/290/26
Провадження № 22-ц/801/944/2026
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Лабай О. В.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року	Справа № 134/290/26	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання Ходакової М. Г., 

учасники справи:
заявник – ОСОБА_1 ,
заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Лукавського Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року, постановлену у складі судді Лабая О. В.,

встановив:

Короткий зміст вимог 
У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності пенсійної справи, заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.
У заяві ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Гарячківка Тульчинського району Вінницької області помер її батько, ОСОБА_2 . 
Після його поховання заявниця звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про виплату їй допомоги на поховання, однак отримала відповідь із відмовою виплати даної допомоги. Підставою для відмови стало те, що в свідоцтві про смерть прізвище батька було записано « ОСОБА_3 », а в Пенсійному фонді України він рахувався і отримував пенсію як « ОСОБА_4 ». 
Як було встановлено ОСОБА_1 , під час оформлення пенсії батько мав паспорт громадянина України, в якому його прізвище було помилково зазначено « ОСОБА_4 ». Згодом він замінив паспорт, але не звернувся до Пенсійного фонду і не вніс зміни до своєї пенсійної справи. Тому до своєї смерті в органах Пенсійного фонду України його пенсійна справа залишилась рахуватись на прізвищі « ОСОБА_4 ». 
Факт належності ОСОБА_2 пенсійної справи заведеної на ім`я ОСОБА_2 може підтверджуватись копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 від 18 травня 2005 року виданого на ім`я ОСОБА_2 , на якому розміщене його фото. Аналогічне фото знаходиться в копії паспорта, який надавався батьком в пенсійну справу для оформлення пенсії. Також він може бути підтверджений карткою платника податків, на ім`я ОСОБА_2 , де реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 . Такий самий номер знаходиться в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_2 . Таким чином наявні всі підстави стверджувати, що пенсійна справа відкрита на ім`я ОСОБА_2 належить ОСОБА_2 . 
На підставі викладеного ОСОБА_1 у поданій заяві просила суд:
- встановити факт належності пенсійної справи, заведеної на ім`я ОСОБА_2 , (паспорт серії НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 );
- витребувати з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області копію пенсійної справи на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року було відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності пенсійної справи, із посиланням на те, що заявниця просить встановити факт тотожності особи, що суперечить вимогам ст. 315 ЦПК України, а подана нею заява про встановлення факту тотожності особи не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, представник заявниці подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 09 березня 2026 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Оніщук В. В., судді: Рибчинський В. П., Копаничук С. Г.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2026 року суддю Копаничук С. Г. було замінено на суддю Голоту Л. О.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 березня 2026 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 23 березня 2026 року справу було призначено до розгляду на 09 квітня 2026 року о 09 год 20 хв.

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що заява не містить прохання встановити тотожність особи, тобто, що ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є одна й та ж сама особа.
Подана до суду заява по своїй суті це заява про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які в своїй сукупності становлять пенсійну справу. З цього питання існує усталена судова практика про встановлення фактів належності особам трудових книжок, архівних довідок з підтвердженням трудового стажу, в яких були допущені помилки при написанні паспортних даних заявників.
Заява подана з метою отримати допомогу на поховання батька, яка має бути виплачена заявниці як особі, що здійснила поховання ОСОБА_2 . Для цього були подані до ПФУ всі необхідні документи. Органи ПФУ не оспорюють права ОСОБА_1 на отримання допомоги, вони тільки наголошують на необхідності усунення розбіжності в написанні прізвища померлого батька заявниці в пенсійній справі та в свідоцтві про його смерть. 
Суд помилково взяв до уваги висновки, викладені у постанові Верховного Суду в цивільній справі №464/6696/20 від 08 грудня 2021 року, адже відносини у справах не є релевантними.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
Відзив на апеляційну скаргу не надійшов.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причин неявки не повідомили, а тому згідно вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Позиція суду апеляційної інстанції 
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з ч. третьою ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про: встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції зазначав, що ОСОБА_1 просить встановити факт тотожності особи, що не відповідає вимогам процесуального закону.
На переконання колегії суддів, такий висновок місцевого суду є помилковим, оскільки, як видно зі змісту заяви про встановлення факту, ОСОБА_1 просила суд встановити не факт тотожності особи, а встановити саме факт належності особі пенсійної справи, у зв`язку із невідповідністю прізвища, зазначеного у відповідних документах.
Таким чином, постановлена ухвала суду не може залишатися в силі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи.
Відповідно до пункту 2 частини першої ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
З огляду на викладене, колегія суддів виснує, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду. 

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої ст. 382 ЦПК України, ст. 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Лукавського Ігоря Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 лютого 2026 року скасувати.
Матеріали цивільної справи №134/290/26 за матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа – Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про встановлення факту належності пенсійної справи направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий           В. В. Оніщук

Судді          Л. О. Голота 

В. П. Рибчинський