П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
03 лютого 2026 року 	 	справа 160/5881/25	

Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
головуючий суддя Суховаров А.В. 
судді Ясенова Т.І., Головко О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційні скарги представника ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21.02.2025 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №056650011019 від 09.01.2025 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2;зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 31.03.1993 по 01.01.1998 у ДП шахта «Родинська» ВО «Красноармійськвугілля»; зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, за заявою від 03.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, так як остання має необхідну кількість пільгового стажу роботи за списком №2 та досягла необхідного пенсійного віку.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 позов задоволений частково: визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Донецькій області №056650011019 від 09.01.2025 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за списком №2; зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 31.03.1993 по 31.12.1997 включно та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України № 1-р/2020 від 23.01.2020; в іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить змінити резолютивну частину рішення, зазначивши дату призначення пенсії за віком 03.01.2025. Зазначає, що зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2, саме з дати подання заяви про призначення пенсії, мінімізує ризики того, що позивачці повторно відмовлять в частині призначення пенсії, а саме не з 03.01.2025, а з дати набрання рішення суду першої інстанції законної сили. 
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Донецькій області просить рішення суду скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що для підтвердження стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 31.03.1993 по 31.12.2000 в шахті «Родинська» згідно довідки від 07.10.2016 №01-10/1131, оскільки не надано наказ про атестацію робочих місць №1124-к від 27.06.1997. Посилається на те, що Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” як спеціальний закон, є пріоритетним у правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах за списком №2.
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.01.2025 звернулась до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області №056650011019 від 09.01.2025, прийнятим за принципом екстериторіальності, відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку 55 років. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 31.03.1993 по 31.12.2000 в шахті «Родинська» згідно довідки №01-10/1131 від 07.10.2016, оскільки не надано наказ про атестацію робочих місць №1124-к від 27.06.1997. Пільговий стаж за списком №2 по ДП шахта «Родинська» ВО «Красноармійськвугілля» частково зараховано за даними спецстажу ОК-5: з 01.01.1998 по 31.12.1998, з 07.03.2000 по 20.12.2000.
Відповідно до частини 1 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року.
Надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Відповідно до пункту 1 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Відповідно до пункту 3 Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18.11.2005, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.01.1992.
Згідно з пунктом 4.2 Порядку №383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
За правовою позицією, викладеної Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року в справі №520/15025/16-а, будь-які причини, з яких атестація не була проведена, не є підставою для відмови у зарахуванні стажу та відмову заявникові в наданні пенсії. Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочою місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №1.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що роботи позивача з 31.03.1993 по 31.12.1997 підлягає зарахуванню до пільгового стажу за списком №2. 
Верховною Радою України ухвалено Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», що доповнив Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розділом XIV-І, який містить пункт 2 частини 2 статті 114 такого змісту: «працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».
Відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», який набрав чинності з 01.04.2015, збільшено раніше встановлений пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.
Разом з тим, відповідно до пункту 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» зі змінами, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
Крім того, згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного рішення суду конституційної юрисдикції застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» для осіб, які працювали до 01 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Отже, рішенням №1-р/2020 від 23.01.2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку з чим вони втратили чинність з дня ухвалення цього рішення (пункт 2 резолютивної частини). Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми у редакції до внесення змін Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення».
Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин Закон України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 45 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні Конституційного Суду України). 
На момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020 з одного боку, та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з іншого, в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 45 років, тоді як другий у 50 років.
Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, справа №560/12743/21 щодо якої є типовою, дійшла висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України").
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Отже, всупереч доводів, слід застосувати саме норми Закону України «Про пенсійне забезпечення» з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, а не Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, позивачка досягла пенсійного віку для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а висновки відповідача є безпідставними.
В апеляційній скарзі зазначено, що позивачка погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 31.03.1993 по 31.12.1997 у ДП шахта «Родинська» ВО «Красноармійськвугілля», однак в резолютивній частині рішення не має конкретної дати призначення пенсії, тобто з дати подачі заяви про призначення пенсії - з 03.01.2025.
Колегія суддів зазначає, що в позовній заяві позивачка просила зобов`язати призначити та виплачувати пенсію відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, за заявою від 03.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2, так як вона має необхідну кількість пільгового стажу роботи за списком №2 та досягла необхідного пенсійного віку, однак суд першої інстанцій помилково не зазначив дату з якої має бути призначена пенсія, що є підставою для зміни резолютивної частини рішення.
Позивачкою при зверненні до апеляційного суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1816,80грн.
Отже, сплачений судовий збір в сумі 1816,80грн підлягає стягненню з ГУ ПФУ в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань, відповідно до статті 139 КАС України. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ГУ ПФУ в Донецькій області задоволенню не підлягає, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні. 
Керуючись статтями 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 змінити, виклавши абзац 3 резолютивної частини в наступній редакції: 
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) зарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до пільгового стажу за списком №2 період роботи з 31.03.1993 по 31.12.1997 включно та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», в редакції рішення Конституційного Суду України №1-р/2020 від 23.01.2020, за її заявою від 03.01.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.».
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2025 залишити без змін. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1816,80грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. 

Постанова набирає законної сили з 03.02.2026 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя А.В. Суховаров 

судді Т.І. Ясенова 

судді О.В. Головко