Справа № 523/26220/25
Провадження №2/523/1485/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"10" квітня 2026 р. м.Одеса
Пересипський районний суд м. Одеси у складі
головуючої судді - Середи І.В., 
за участю секретаря – Ячменьової Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 9 в м. Одесі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,
УСТАНОВИВ:
04 грудня 2025 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у загальному розмірі 54734,52 грн за кредитними договорами, право вимоги за якими набув позивач..
Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 14 січня 2022 року відповідач уклав з ТОВ «Мілоан» договір позики № 103275832, зобов`язання за яким відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 17342,80 грн, з яких 74440 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8382,80 грн – заборгованість за відсотками та 1520 грн – заборгованість за комісією.
21 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та відповідач уклали кредитний договір № 2717090, за яким утворилась заборгованість у розмірі 20488,64 грн, з яких 4500 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 15988,64 грн – заборгованість за відсотками. 
29 січня 2022 року відповідач уклав з ТОВ «Селфі Кредит» договір позики № 254185, зобов`язання за яким також належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 16903,08 грн, з яких 81000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 8803,08 грн – заборгованість за відсотками.
На підставі договорів факторингу, укладеними з первісними кредитодавцями, позивач набув право грошової вимоги за кредитними договорами відповідача на загальну суму 54734,52 грн, яку просив стягнути на його користь разом із понесеними судовими витратами.
23 грудня 2025 року після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача провадження у справі відкрито за правилами спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Сторони у судове засідання не з`явилися.
У матеріалах справи є клопотання позивача про розгляд справи за відсутності його представника, підтримання позовних вимог та згоду на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою місця проживання, проте вони повернулися до суду без вручення адресату з довідками АТ «Укрпошта» - «Адресат відсутній за вказаною адресою». 
Судом враховується також судова повістка, надіслана на електронну пошту, зазначену відповідачем під час укладання кредитних договорів.
Отже, ОСОБА_1 вважається таким, що повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, із клопотаннями до суду не звертався, відзив на позов не надавав.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За змістом норми ч.6 ст.259 ЦПК України складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
За нормами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
Письмовими матеріалами справи встановлено, що 14 січня 2022 року ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 уклали договір про споживчий кредит № 103275832, відповідно до якого Товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 8000 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 15 днів з 14 січня 2022 року до 29 січня 2022 року зі сплатою відсотків у розмірі 3000 грн за ставкою 2,50 % від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом, відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою – 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом, та комісії за надання кредиту у розмірі 19 % від суми кредиту одноразово у сумі 1520 грн.
Укладання кредитного договору між сторонами відбувалося дистанційно в електронній формі з використанням Інформаційно-телекомунікаційної системи позикодавця шляхом направлення електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) укласти Договір в електронній формі та його підписання сторонами за допомогою електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Сформовані таким чином електронні підписи накладаються на договір. Після підписання договору електронними підписами його умови вважаються прийнятими, а договір позики є укладеним. На підписаний договір накладається кваліфікована електронна печатка Товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Договір позики зберігається в електронному вигляді в Особистому кабінеті позичальника, а також направляється позичальнику на електронну пошту.
Також, укладаючи договір, відповідач засвідчив, що погоджується, що електронний підпис з одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.
Сторони узгодили розмір кредитів, грошову одиницю, строк та умови користування коштами, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення договорів в електронній формі, на погоджених умовах шляхом підписання договорів за допомогою електронного підпису - одноразового ідентифікатора у вигляді смс-коду, який відповідач використав для підтвердження підписання договорів.
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі шляхом перерахування коштів на зазначену відповідачем картку.
Відповідач зобов`язаний був повертати кредити відповідно до графіку платежів (додатки № 1 до договору), проте свої зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 16 липня 2024 року за розрахунком позивача утворилася заборгованість за кредитним зобов`язанням у розмірі 17342,80 грн, з яких 74440 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8382,80 грн – заборгованість за відсотками та 1520 грн – заборгованість за комісією.
16 липня 2024 року ТОВ «Мілоан» та позивач уклали договір факторингу № 16072024, за умовами якого ТОВ «Мілоан» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, в тому числі і до відповідача за кредитними зобов`язаннями № 103275832 від 14 січня 2022 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру боржників підтверджується актом приймання-передачі, підписаного сторонами 16 липня 2024 року.
З моменту отримання права вимоги за вказаними кредитними зобов`язаннями відповідача позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
21 грудня 2021 року ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2717090, відповідно до якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачеві кредит у розмірі 4500 грн на власні потреби у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку, вказану відповідачем №  НОМЕР_1 , строком на 360 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною фіксованою ставкою 1,99 % у день у межах строку кредиту, а відповідач зобов`язався повертати кредит у розмірах і у строки, визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1).
Кредитний договір укладався за допомогою ІТС Товариства, електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході. Текст договору, підписаний Товариством аналогом власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Товариства, направлявся в особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання. 
Договір вважається укладеним з моменту підписання електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений Товариству в ITC. 
Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем до підписання договору одноразовим ідентифікатором – С311 21 грудня 2021 року о 14:13:19 годині.
13 січня 2025 року о 14:13:19 годині підписанням кредитного договору одноразовим ідентифікатором – С311 відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі й на умовах споживчого кредиту ТОВ «Лінеура Україна», які розміщені на вебсайті, повністю приймає їх умови, розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил.
Ці правила є публічною пропозицією (офертою) на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Як вбачається з вищенаведеного порядку при укладенні договору відповідачем здійснені дії, які чітко свідчать про його свідомий вибір щодо укладення договору, без чого укладення було б неможливе.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 21 грудня 2021 року о 14:15:06 годині за допомогою платіжного посередника ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає ТОВ «Лінеура Україна» послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі договору від 12 березня 2019 року, грошові кошти у розмірі 4500 грн на картку відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим станом на 11 серпня 2023 року за розрахунком ТОВ «Лінеура Україна» утворилася заборгованість у розмірі 20488,64 грн, з яких 4500 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 15988,64 грн – заборгованість за відсотками.
11 серпня 2023 року ТОВ «Лінеура Україна» та позивач уклали договір факторингу № 11082023, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, у тому числі і до відповідача за його кредитним зобов`язанням № 2717090 від 21 грудня 2021 року на суму 20488,64 грн за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрі боржників, зокрема реєстр від 11 серпня 2023 року, що є невід`ємною частиною договору факторингу.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним зобов`язанням на суму 20488,64 грн. З моменту отримання права вимоги позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій.
29 січня 2022 року ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту № 254185, відповідно до якого товариство надало відповідачеві кредит у розмірі 8100 грн у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку НОМЕР_1 строком на 30 днів з 29 січня по 28 лютого 2022 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом із фіксованою стандартною процентною ставкою – 1,90% у день та заниженою процентною ставкою – 0,76 % у день, яка застосовується відповідно до умов договору.
Кредитний договір укладався за допомогою ІТС Товариства, електронна ідентифікація відповідача здійснювалася при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки Товариством правильності введення одноразового ідентифікатора – Х221, направленого на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході. Текст договору, підписаний Товариством аналогом власноручного підпису уповноваженої особи та відтиску печатки Товариства, направлявся в особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання.
Усі основні умови кредитування були відображені у паспорті споживчого кредиту, який був надісланий відповідачеві для ознайомлення у особистий кабінет клієнта та підписаний ним у електронному вигляді одноразовим ідентифікатором до підписання договору.
Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши 29 січня 2022 року о 20:50:05 годині за допомогою платіжного посередника ТОВ «Універсальні платіжні рішення», яке надає ТОВ «Селфі кредит» послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків на підставі договору від 27 травня 2021 року, грошові кошти у розмірі 8100 грн на картку відповідача № НОМЕР_1 .
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним зобов`язанням, у зв`язку з чим станом на 29 лютого 2024 року за розрахунками ТОВ «Селфі кредит» утворилася заборгованість у розмірі 16903,08 грн, з яких 81000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 8803,08 грн – заборгованість за відсотками.
29 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та позивач уклали договір факторингу № 29022024, за умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право вимоги, зокрема до відповідача за кредитним зобов`язанням № 254185 від 29 січня 2022 року за плату та на умовах, визначених цим договором.
Перелік боржників, підстави виникнення права вимоги та сума грошових вимог визначені у реєстрах боржників, зокрема реєстр від 29 лютого 2024 року, що є невід`ємною частиною договору факторингу. Факт передачі реєстру підтверджується актом приймання-передачі.
Таким чином через порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення грошових коштів утворилася заборгованість у загальному розмірі 54734,52 грн, з яких:
за кредитним договором № 103275832 від 14 січня 2022 року у розмірі 17342,80 грн;
за кредитним договором № 2717090 від 21 грудня 2021 року у розмірі 20488,64 грн;
за кредитним договором № 254185 від 29 січня 2022 року у розмірі 16903,08 грн.
Отже, позивач набув права грошової вимоги до відповідача за вищевказаними кредитними зобов`язаннями на загальну суму 54734,52 грн.
За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
За правилами ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 , уклавши кредитні договори, взяв на себе зобов`язання щодо повернення грошових коштів, сплати процентів та інших платежів, передбачених договором.
Щодо стягнення комісії, суд звертає увагу на те, що за умовами Паспорту споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною Договору про надання кредиту № 103275832 від 14 січня 2022 року, передбачені платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, обов`язкові для укладання договору, а саме, комісія за надання кредиту у розмірі 19 % від суми кредиту одноразово у сумі 1520 грн.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що:
"31.14. 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку з чим у Законі України "Про захист прав споживачів" текст статті 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
31.15. Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України "Про захист прав споживачів", визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умови, якою встановлено плату за надання інформації щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України "Про споживче кредитування".
Тобто, Велика Палата Верховного Суду висловлювала позицію про необхідність перевірки умов договору на відповідність діям вказаних норм на час укладення договору. 
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України "Про споживче кредитування" загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно частини другої статті 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Законом України "Про споживче кредитування" безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту, тому беручи до уваги наявність в умовах договору таких послуг та її погодження з відповідачем, вимога про стягнення комісії за надання кредиту у розмірі 1520 грн (п. 1.5.1 договору) також підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, беручи до уваги недопустимість односторонньої відмови від виконання договірних зобов`язань, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитними зобов`язаннями в загальному розмірі 54734,52 грн підлягають задоволенню, так як фактично отримані та використані ОСОБА_1 кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, що є порушенням грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним і документально підтверджений судовий збір в розмірі 3028 грн.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76, 81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 268, 273, 279, 280-282, 354-355 ЦПК України –
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014, місцезнаходження: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032) заборгованість:
за кредитним договором № № 103275832 від 14 січня 2022 року у розмірі 17342,80 грн, з яких 7440 грн – заборгованість за основною сумою боргу, 8382,80 грн – заборгованість за відсотками та 1520 грн – заборгованість за комісією;
за кредитним договором № 2717090 від 21 грудня 2021 року у розмірі 20488,64 грн, з яких 4500 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 15988,64 грн – заборгованість за відсотками;
за кредитним договором № 254185 від 29 січня 2022 року у розмірі 16903,08 грн, з яких 81000 грн – заборгованість за основною сумою боргу та 8803,08 грн – заборгованість за відсотками, всього на суму 54734,52 грн, а також судовий збір у розмірі 3028 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.
Заочне рішення складено 10 квітня 2026 року.

Суддя