П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 400/9359/24	

Перша інстанція суддя Гордієнко Т. О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Яковлєва О.В.,
суддів Єщенка О.В., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив:
-визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно,
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 85927 гривень 84 копійки.
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно у загальній сумі 211999 гривень 63 копійки відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07 2003 року № 1078.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року позовні вимоги задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 42713,23 грн.;
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно;
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 1553,89 грн. в місяць за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року включно у загальній сумі 73809,77 грн. відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про часткове задоволення позову, оскільки у позові належним чином було розраховано належні до виплати суми індексації грошового забезпечення..
В свою чергу, відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено, що апеляційна скарга є необґрунтованою, не підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню, із залишенням позову без задоволення.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройової частини) від 14 лютого 2022 року № 29 позивача звільнено з військової служби на підставі наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 24 січня 2022 року № 7-рс військової служби у запас за пунктом «а» - у зв`язку із закінченням строку контракту відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу».
Позивач звернувся до відповідача із заявою від 13 вересня 2024 року щодо нарахування і виплати на користь ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, та здійснити перерахунок та доплатити (враховуючи індексацію-різницю) грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць, за період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року.
Листом від 17 вересня 2024 року повідомлено позивача, що виплата сум індексації грошових доходів, що проводиться за рахунок коштів бюджету здійснюється залежно від наявності коштів у бюджетних організаційних та установах. За період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року індексація грошового забезпечення у військовій частині НОМЕР_2 не нараховувалась, у зв`язку з відсутністю наявності відповідних асигнувань та кошторисних призначень за відповідні періоди, тому підстави для виплати індексації грошового забезпечення відсутні.
Тому, вважаючи бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо належного обрахунку індексації грошового забезпечення протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком з`ясування обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про часткове задоволення позовних вимог, оскільки позивач має право на отримання більшого розміру індексації грошового забезпечення у відповідному періоді, з чим частково погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення військовослужбовців підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Згідно ч. 6 ст. 5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.
При цьому, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, який визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
Згідно п.5 Порядку (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09 грудня 2015 року, який застосовується з 01 грудня 2015 року), у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, за періоди служби з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, а також з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року.
При цьому, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, з аналізу вищевикладених норм права вбачається, що з 01 грудня 2015 року змінилось нормативне регулювання спірних правовідносин щодо виплати індексації грошового забезпечення.
Тобто, з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.
Між тим, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 року № 1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 року.
При цьому, вказана схема посадових окладів військовослужбовців діяла до вступу в дію постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців (підвищення посадових окладів військовослужбовців відбулось 01 березня 2018 року).
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що у межах спірних правовідносин обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення позивача мало здійснюватися наростаючим підсумком з січня 2008 року, та як останній місяць підвищення посадового окладу позивача за його посадою є січень 2008 року.
Таким чином, судом першої інстанції зроблено вірний висновок про визначення січня 2008 року у якості місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.
В свою чергу, щодо загального розміру індексації за вказаний період, право на який отримав позивач, колегія суддів зазначає наступне.
В даному випадку, у доданому до позовної заяви розрахунку, складеному представником позивача, сума індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року становить 85927,84 грн.
У наданих Військовою частиною НОМЕР_1 документах зазначається, що позивачу не виплачувалась індексації грошового забезпечення у період служби з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року.
В свою чергу, зважаючи на розрахунки позивача, наявні у справі вихідні дані, зокрема листи Мінсоцполітики, суд вважає правильним розрахунок індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 грудня 2015 року до 28 лютого 2018 року.
Таким чином, відповідачу належить виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у сумі 85927,84 грн.
Відповідний розрахунок також відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 08 листопада 2024 року (справа №200/16532/21).

З іншого боку, щодо бездіяльності суб`єкта владних повноважень при нарахуванні та виплаті позивачу індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року по 14 лютого 2022 року, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, із системного аналізу пункту 5 Порядку №1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вбачається, що відповідною нормою врегульовано виплату індексації-різниці, право на яку виникає у особи в тому випадку, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.
При цьому, нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.
Тому, враховуючи, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абзацами 3, 4, 6 пункту 5 Порядку №1078, колегія суддів вважає, що повноваження відповідача щодо виплати цієї суми не є дискреційними.
Між тим, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.
В свою чергу, у березні 2018 року, як місяці підвищення доходу позивача, суб`єкту владних повноважень належало вирішити питання наявності у позивача право на отримання суми індексації-різниці.
При цьому, сторонами у справі не заперечується, що суб`єктом владних повноважень не нараховувався та не виплачувався позивачу відповідний вид індексації грошового забезпечення з 01 березня 2018 року.
Тому, колегія суддів вважає, що позивач у спірному періоді має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення його доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.
В свою чергу, як вбачається з наявних у справі документів та проведених судом першої інстанції розрахунків, збільшення доходу позивача у березні 2018 року склало 2 909,26 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання нарахувати позивачу індексацію-різницю, щомісячним розміром 1553,89 грн (4463,15 – 2909,26).
Вказаний розрахунок не оскаржено позивачем у доводах його апеляційної скарги, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зміни судового рішення у відповідній частині.
З іншого боку, колегія суддів зазначає, що вимоги відзиву відповідача щодо скасування рішення суду першої інстанції не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не подано апеляційної скарги на рішення суду та судом апеляційної інстанції не встановлено підстав для скасування рішення суду.
Між тим, враховуючи допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів вважає за необхідне змінити резолютивну частину рішення суду першої інстанції в частині визначення загального розміру індексації, нарахованої за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, виклавши її у новій редакції.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Змінити рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року, шляхом викладення 3 абзацу резолютивної частини рішення суду у наступній редакції:
«Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЕДРПОУ НОМЕР_3 ) нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, у сумі 85927 (вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот двадцять сім) грн 84 коп.».
В решті, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 грудня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Яковлєв	
Судді	  	О.В. Єщенко   А.В. Крусян