13.04.2026
Справа № 404/8956/25
Провадження № 2/696/292/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
13 квітня 2026 року     м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді      Білопольської Н.А.,
за участі секретаря судового засідання Волощенко Н.О.,
представника відповідача Рясного В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янка в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Фортечного районного суду м. Кропивницького з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу в розмірі 38 771,74 грн з підстав невиконання відповідачем умов кредитного договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір № 2107056710101 на умовах строковості, зворотності, платності. Згідно з умовами договору сума кредиту становить 3 600,00 грн з граничним строком кредитування 1 (один) рік. Договір укладено в електронній формі, з використанням інформаційно-комунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2107056710101.
10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір факторингу № 10-01/2023, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до позичальників за кредитними договорами, у тому числі за договором № 2107056710101.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2107056710101 від 11 березня 2021 року, що підлягає стягненню із ОСОБА_1 , станом на день формування позовної заяви становив 55 918,80 грн, з яких 3 240,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 52 678,80 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 38 771,71 грн, з яких 3 240,00 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 35 531,74 грн - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, а також судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору в сумі 2 422,40 грн та витрат за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000,00 грн.
Ухвалою судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 10 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 01 грудня 2025 року цивільну справу передано за територіальною підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 21 січня 2026 року передано цивільну справу за підсудністю до Кам`янського районного суду Черкаської області.
Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2026 року прийнято цивільну справу до провадження.
Реалізуючи право на подання відзиву, у порядку ст. 178 ЦПК України, від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Рясного В.Д. через систему «Електронний суд» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», посилаючись на те, що за кредитним договором № 2107056710101 від 11 березня 2021 року нарахування відсотків позивачем здійснювалось поза межами встановленого строку кредитування і всупереч узгодженій вартості кредиту. На переконання сторони відповідача, сума нарахованих відсотків в розмірі 35 531,74 грн є необґрунтованою, не підтвердженою належними та допустимими доказами. Водночас вважає, щодо стягнення з відповідача на користь нового кредитора підлягає тіло кредиту, а судові витрати слід залишити за позивачем. Вказує, що витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000, 00 грн є занадто завищеними з огляду на сталу судову практику розгляду таких позовів в Україні.
У свою чергу, директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. через систему «Електронний суд» надіслала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі та зазначила, підписуючи договір, позичальник погодився на укладення договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами кредитного договору погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування процентів за користування кредитом здійснено в межах погодженого строку кредиту у визначеному договором розмірі. Щодо суми витрат за надану професійну правничу допомогу в розмірі 13 000,00 грн, наголосила на принципі свободи договору між позивачем та адвокатом, що не суперечить правовим нормам та не зачіпає інтересів третіх осіб.
Представник позивача в судове засідання не з`явився. У надісланому до суду клопотанні через систему «Електронний суд» директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. просила провести розгляд даної справи без участі представника позивача, підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.
Представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Рясний В.Д. у судовому засіданні визнав позов частково в частині стягнення тіла кредиту в сумі 3 240 грн, наполягав на зменшенні судових витрат, зокрема, вказавши, що витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 13 000, 00 грн є занадто завищенимиз огляду на сталу судову практику розгляду таких позовів в Україні.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, дійшов до такого. 11 березня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 2107056710101, згідно з яким товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети в сумі 3 600,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нарахованими за умовами цього договору, його додатків та правил. Орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати. В разі, якщо сума кредиту лишається непорвернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
11 березня 2021 року ОСОБА_1 підписав також паспорт споживчого кредиту - інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма).
Відповідно до листа-підтвердження від 05 травня 2025 року ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», з яким ТОВ «Служба миттєвого кредитування» було укладено договір про організацію переказів грошових коштів, успішно здійснено 11 березня 2021 року 17:46:12 переказ грошових коштів в сумі 3 600,00 грн за договором 2107056710101 на номер карти НОМЕР_1 , власник карти (емітент) банк JSC OSCHADBANK.
01 грудня 2021 року між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 1-12, з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за плату набуло права грошової вимоги до боржників і стало новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг. З дати відступлення прав вимоги ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право здійснювати нарахування та стягнення процентів (в тому числі за період користування коштами до моменту переходу прав за договором факторингу, якщо вони не були нараховані ТОВ «Служба миттєвого кредитування») за договорами фінансових послуг за умови дотримання вимог чинного законодавства України, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів фінансових послуг. Водночас за актом приймання-передачі реєстру боржників ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало, а ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» прийняло боржників кількістю 31632.
Відповідно до витягу з реєстру боржників від 03 грудня 2021 року до договору факторингу № 1-12 від 01 грудня 2021 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 на суму 31 068,00 грн, з яких 3 240,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 27 828,00 грн - заборгованість за процентами.
За розрахунком заборгованості ТОВ «Служба миттєвого кредитування» ОСОБА_1 за кредитним договором № 2107056710101 має заборгованість у загальному розмірі 31 068,00 грн. В подальшому, 10 січня 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, з додатками, у відповідності до умов якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за плату набуло права грошової вимоги первісного кредитора до боржників. Так, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за договорами позики (кредитними договорами) (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійснені первісним кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умов договорів позики (кредитних договорів).
При цьому 28 лютого 2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог.
Водночас 19 листопада 2024 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено додаткову угоду № 6 до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року, з додатками, де у зв`язку із виявленням технічної помилки (описки) сторони вирішили внести зміни в реєстри боржників, що є додатками до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року.
Згідно з актом прийому-передачі реєстру боржників за договором № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року загальна кількість боржників 207 307.
Відповідно до зміни в реєстрі боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2107056710101 на суму 55 918,80 грн, з яких 3 240,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 52 678,80 грн - заборгованість за процентами.
Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ОСОБА_1 за кредитним договором № 2107056710101 станом на 16 серпня 2025 року має заборгованість за тілом кредиту в сумі 3 240,00 грн, за нарахованими процентами - в розмірі 52 678,80 грн, з них заявлена сума до стягнення за процентами складає 35 531,74 грн.
Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 березня 2026 року витребувано у АТ «Ощадбанк» докази по справі.
За наданою АТ «Ощадбанк» інформацією від 27 березня 2026 року за № 46/12-11/43487/2026/БТ на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ).
По рахунку № НОМЕР_4 було зарахування коштів на суму 3 600,00 грн, про що надано платіжну інструкцію № 8432850712 від 12 березня 2021 року.
Разом з тим АТ «Ощадбанк» повідомлено, що за платіжною карткою № НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), наявний номер НОМЕР_5 , який є фінансовим та знаходиться в анкетних даних.
Водночас АТ «Ощадбанк» на виконання ухвали Кам`янського районного суду Черкаської області від 17 березня 2026 року надав суду виписку по рахунку № НОМЕР_4 за період з 11 березня 2021 року по 11 квітня 2021 року, з якої вбачається здійснення операцій за рахунком відповідача ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ). 
Таким чином, дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору та договорів факторингу і позивач доводить, що має місце порушення виконання зобов`язань позичальником.  Цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі, укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.
Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року в справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року в справі № 234/8084/20.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно із ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Як передбачено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). 
Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Водночас у відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). 
Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Статтею1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. 
Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. 
Таким чином, враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як позичальник, має заборгованість за кредитним договором, право вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеними договорами факторингу (відступлення права грошової вимоги від ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» ).
При цьому матеріали справи не містять доказів того, що відповідач ОСОБА_1 повністю чи частково виконав зобов`язання за кредитним договором як перед позивачем у справі, так і перед попередніми кредиторами.
Відтак право вимоги за договором про надання фінансових послуг № 2107056710101 від 11 березня 2021 року, укладеним між первісним кредитором ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ОСОБА_1 , перейшло до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а в подальшому - до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР».
Водночас відповідач, всупереч положенням ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду жодних належних і допустимих доказів щодо неправильності розрахунку заборгованості за кредитним договором.
Суд зауважує, що представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві та у судовому засіданні не заперечував, щона користь нового кредитора підлягає стягненню з відповідача тіло кредиту.
Наявними у справі доказами підтверджується, що відповідачем ОСОБА_1 порушено умови договору про надання фінансових послуг № 2107056710101 від 11 березня 2021 року, відтак позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в частині стягнення з відповідача суми залишку простроченого кредиту в розмірі 3 240,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. 
Позивачем, окрім суми стягнення за основним боргом, заявлена до стягнення сума заборгованості за процентами в сумі 35 531,74 грн.
Представник відповідача ОСОБА_2 у відзиві та у судовому засіданні заперечував щодо стягнення з відповідача процентів у розмірі 35 171, 74 грн, оскільки нарахування процентів здійснювалося поза межами встановленого кредитування і всупереч узгодженій вартості кредиту, та вважає, що така сума є необґрунтованою, не підтверджена належними та допустимими доказами.
Щодо стягнення заборгованості за процентами згідно з договором про надання фінансових послуг № 2107056710101 від 11 березня 2021 року, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 викладено такий правовий висновок: «Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання».
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.
При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 та від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року в справі № 910/4518/16 не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики, у разі відсутності іншої домовленості сторін, може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України.
Відповідно до п. 1.9. спірного договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) - 1 (один) рік.
Згідно з п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування (далі – «процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту, в наступному розмірі: а) 2,0% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а); в) починаючи з 15 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б); г) починаючи з 30 дня, наступного за орієнтовним строком повернення кредиту, процентна ставка збільшується на 2,65%порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в); д) тип процентної ставки – фіксована.
Водночас відповідно до п. 1.4.1. нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати.
Як зазначено у п. 1.4.2., в разу, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом.
Отже, відповідно до умов договору, з урахуванням вищенаведених законодавчих приписів та правового висновку Великої Палати Верховного Суду розмір процентів за договором про надання фінансових послуг буде дорівнювати 1 944,00 грн (3 240,00 грн основного боргу х 30 днів дії договору х 2,00 процентної ставки на день); 28 333,80 грн (3 240,00 грн основного боргу х 330 днів дії договору х 2,65 процентної ставки на день), а всього – 30 277,80 грн.
Суд зауважує, що позивач ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», як фактор, мав за договорами факторингу отримати не лише кредитні договори та докази перерахування коштів на рахунок відповідача, але і документацію, що стосується заборгованості боржника, яка підтверджує її дійсність, тобто мав отримати детальний розрахунок заборгованості за договорами станом на дату відступлення права вимоги.
При цьому у витязі з реєстру боржників, а також у розрахунку заборгованості за кредитним договором не наведені будь-які розрахунки заборгованості відповідача ОСОБА_1 та вихідні дані, які були використані при нарахуванні процентів саме в сумі 35 531,74 грн, що позбавляє суд об`єктивної можливості перевірити правильність таких розрахунків. 
Суд звертає увагу позивача, що нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами поза строком кредитування є безпідставним та суперечить вимогам закону. 
Таким чином, оскільки позивачем не доведені належними та допустимими доказами всі складові заборгованості за кредитним договором, а саме в частині заборгованості за процентами, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги на стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за процентами в сумі 30 277,80 грн, що відповідає умовам договору про надання фінансових послуг № 2107056710101 від 11 березня 2021 року .
Щодо стягнення з відповідача витрат в сумі 13 000,00 грн за надання професійної правничої допомоги, суд зазначає наступне.
За правилами ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» надано такі документи: договір № 01-07/2024 про надання правої допомоги з додатками від 01 липня 2024 року; прайс-лист АО «Лігал Ассістанс», затверджений рішенням загальних зборів 01-11/2023 від 01 листопада 2023 року; витяг з акту № 12 про надання юридичної допомоги на суму 13 000,00 грн від 31 липня 2025 року; заявку про надання юридичної допомоги № 165 від 01 липня 2025 року.
У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України.
У постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що за результатами аналізу ч. 3 ст. 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. 
У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що, попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у рішенні «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні «Лавентс проти Латвії» (заява № 58442/00) зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
З огляду на заперечення сторони відповідача щодо невідповідності заявленого обсягу витрат складності справи, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, зокрема предметом позову, його ціною, та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд з огляду на розумну необхідність та реальність судових витрат для даної справи дійшов висновку про зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 2 422,40 грн.
Приймаючи до уваги, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути частину сплаченого позивачем судового збору при зверненні до суду, пропорційно до суми задоволених судом вимог, а саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 094,14 грн (33 517,80 х 2 422,40 / 38 771,74).
На підставі ст.ст. 509, 512, 626, 627, 634, 1054, 1077, 1082ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 89, 137, 141, 263-265, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суму боргу за договором про надання фінансових послуг № 2107056710101 від 11 березня 2021 року в розмірі 33 517 (тридцять три тисячі п`ятсот сімнадцять) грн 80 (вісімдесят) коп, з яких прострочена заборгованість за сумою кредиту - 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн, прострочена заборгованість за процентами – 30 277 (тридцять тисяч двісті сімдесят сім) грн 80 (вісімдесят) коп.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» витрати за надання професійної правничої допомоги в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 2 094 (дві тисячі дев`яносто чотири) грн 14 (чотирнадцять) коп у відшкодування витрат зі сплати судового збору.   У решті позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», юридична адреса: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133; код в ЄДРПОУ: 44276926.

Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_6 від 10 квітня 2018 року, орган, що видав, - 7119; РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя      Н.А. Білопольська