Справа № 694/3397/24 
провадження № 2/694/42/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.02.2026 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді Смовж О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Нікітіштної С.Б.,
представника позивача - Литвиненко А.В.(ВКЗ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

встановив:
ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову зазначено, що 22.01.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 241217172 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 12 000,00 гривень, пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством та уклала кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу.
Кредитний договір № 241217172 від 22.01.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV793BJ направлено позичальнику 22.01.2021 18:36:39 на номер мобільного телефону, вказаний в Заявці на отримання грошових коштів; одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 22.01.2021 року о 18:37:06 після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відразу після вчинених дій, 22.01.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано грошові кошти в сумі 12 000,00 гривень на банківську карту ОСОБА_1 , що підтверджує, що відповідач прийняв пропозицію ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 9 750,00 гривень, що підтверджується платіжним Дорученням № 711b6ddd-4e01-4b34-a430-1bfbb0964783 від 22.01.2021 року.
Відповідно до умов договору кредитної лінії № 241217172 від 22.01.2021 первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого для надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.
Між тим, раніше - 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року (Додаток №10).
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020(Додаток №11). При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року (Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте дата укладення залишена як 28.11.2018 та № 28/1118-01. 
31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №13). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (Додаток №14). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (Додаток №15).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 32 225,34 грн (Додаток №16). 
Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме: 28.11.2018 - 31.12.2024. 
Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 
Тобто, право вимоги за кредитним № 241217172 від 22.01.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 27.04.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 131.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток №17). 
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19)- якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46 852,81 грн. (Додаток № 20).
28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 28/10/24/У відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (Додаток № 21).
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46852,81 грн., (Додаток № 22). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024(Додаток №23).
В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 перейшло до Позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 46 852,81 грн.
Перелік Боржників, підстави виникнення Права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. 
Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.
Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 не погашена.
У зв`язку із вищевикладеним, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 у розмірі 46 852,81 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11 999,40 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 34 853,41 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 гривень.
10.01.2025 на адресу суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог мотивуючи тим, що вказаний номер телефону не належить відповідачу, доказів належності вказаного номеру ОСОБА_1 станом на 22.01.2021 позивач не надає, що нівелює доводи позивача про те, що саме ОСОБА_1 є учасником укладення кредитного договору. Спосіб підписання кредитного договору, на який посилається позивач та зазначений ним в позовній заяві, не відповідає Закону України «Про електронні довірчі послуги» щодо способу використання електронного цифрового підпису, адже, як так може бути, що підпис від імені ОСОБА_1 - це чотири рандомні цифри, а підпис від імені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - це письмовий підпис з печаткою, тобто, є незрозумілим, це цифровий документ з цифровими підписами, чи це письмовий документ з письмовими підписами. Розрахунок заборгованості за Кредитним договором не містить будь-яких даних, які б могли свідчити про наявність боргу у ОСОБА_1 , адже цей розрахунок сам собі вигадав та сам собі склав позивач, і на якій підставі і звідки взялись зазначені в розрахунку суми - невідомо. Жодних позичок чи кредитів, чи переказів на свій рахунок ОСОБА_1 не отримувала. Зворотнє позивачем не наведено. Позивачем не надано розрахунок, а зазначено лише загальні суми, які не відповідають закону.
28.01.2025 до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі, в яких зазначається наступне. Згідно копії платіжного доручення № 711b6ddd-4e01-4b34-a430-1bfbb0964783 від 22.01.2021, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 , для зарахування на платіжну картку № 4149-49XX XXXX-8616, без ПДВ. Безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer. 
Вказані платіжні доручення містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, порядок видачі коштів в безготівковій формі Первинним кредитором не порушено. Підписуючи кредитний договір №241217172 від 22.01.2021 відповідач ознайомлений з Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів в загальній сумі 12000,00 грн на картковий рахунок відповідача, що підтверджується платіжними дорученнями. На підтвердження позовних вимог позивачем надано платіжне доручення доручення №711b6ddd-4e01-4b34-a430-1bfbb0964783 від 22.01.2021, при цьому відповідно до алгоритму дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладання кредитних договорів, перевірка дійсності платіжної картки та верифікація держателя банківської карти, вказаної Позичальником в Заявці здійснюється відповідно до міжнародних стандартів верифікації платіжних інструментів. Відповідно до алгоритму дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору відповідач особисто обрала для себе суму кредиту, строк кредитування та мала змогу ознайомитися з умовами Договору перед його підписанням. 
Вважає, що відповідачем не подано доказів, які б свідчили про невідповідність умов кредитного договору № 241217172 від 22.01.2021 вимогам законодавства та про несправедливість його умов, так як доводи відповідача про те, що сторонами не погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, неустойку, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань ґрунтуються виключно на припущеннях і спростовуються самим змістом договору. Відповідач підписала Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV793BJ. Зокрема, 22.01.2021 18:37:06 год., ввела ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Для отримання кредитних коштів та підписання договору первісним кредитором проведено ідентифікацію та верифікацію. Відповідачем не надано суду відомостей на підтвердження доводів не підписання кредитного договору чи заволодіння його персональними даними іншими особами (звернення до правоохоронних органів тощо), тобто доказів вчинення шахрайських дій відносно персональних даних позивача матеріали справи не містять.
Також зазначає, що відповідач частково виконувала свої обов`язки, тобто здійснювала платежі. Це свідчить про усвідомлення умов договору та визнання зобов`язань за ним. 
05.03.2025 від відповідача ОСОБА_1 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначається, що відповідачу належним чином не повідомлено про відступлення права вимоги до ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ". Це є порушенням вимог статті 516 ЦК України, яка передбачає обов`язок нового кредитора довести до відома боржника факт відступлення права вимоги. Доказів направлення відповідних повідомлень на адресу відповідача позивачем не надано. Відсутність такого повідомлення позбавляє позивача права вимагати виконання зобов`язань від відповідача. Окрім того, позивач заявляє про нарахування відсотків у розмірі, що значно перевищує допустимі законом межі. Процентна ставка 620,5% річних є явно несправедливою та такою, що порушує принцип добросовісності у цивільних правовідносинах (ст. 13 ЦК України) та принцип справедливості та розумності (ст. 3 ЦПК України). Позивач не надав розрахунку заборгованості з чітким поділом на основну суму боргу, відсотки, штрафні санкції тощо за весь період користування кредитом та прострочення. Відсутність детального розрахунку унеможливлює перевірку правильності нарахувань. Окрім того, умови договору, зокрема, про нарахування відсотків у розмірі 2,3% на день, суперечать вимогам ч. 8 ст. 1056-1 ЦК України, яка передбачає обмеження максимального розміру неустойки. Первісний кредитор не вживав належних заходів для досудового врегулювання спору та своєчасного інформування відповідача про прострочення та можливі наслідки. Оскільки кредитний договір укладено 22.01.2021, а позов подано 23.12.2024, частина вимог позивача може підпадати під дію строку позовної давності (ст. 257 ЦК України- 3 роки). Якщо з моменту прострочення сплати заборгованості пройшло понад 3 роки, вимоги підлягають відхиленню.
08.04.2025 від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення про заперечення доводів та аргументів відповідача по всіх пунктах. 
09.04.2025 від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на додаткові пояснення представника відповідача.
Ухвалою Звенигородського районного суду Черкаської області від 25.12.2024 відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Витребувано інформацію з АТ КБ «Приватбанк» щодо підтвердження факту належності платіжної картки Проценко Анастасії Олександрівні та інформацію про рух коштів по банківській картці НОМЕР_2 .
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. 
Відповідач ОСОБА_1 про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явилась. Окрім того, неоднарозово зверталась до суду із заявами про перенесення засідання, зокрема 30.06.2025,14.10.2025 та 23.02.2026, однак поважності причин перенесення судових засідань не надала.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Згідно із ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 22.01.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № 241217172 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 12 000,00 гривень, пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з товариством, та уклала кредитний договір.
Кредитний договір № 241217172 від 22.01.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор №MNV793BJ направлено позичальнику 22.01.2021 18:36:39 на номер мобільного телефону, вказаний в заявці на отримання грошових коштів; одноразовий персональний ідентифікатор введено позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 22.01.2021 о 18:37:06, після чого відповідач натиснув кнопку «ТАК», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором.
Відразу після вчинених дій, 22.01.2021 ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перераховано грошові кошти в сумі 12 000,00 гривень на банківську карту ОСОБА_1 , що підтверджує, що відповідач прийняла пропозицію ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі 9 750,00 гривень, що підтверджується платіжним Дорученням № 711b6ddd-4e01-4b34-a430-1bfbb0964783 від 22.01.2021 року.
Відповідно до умов договору кредитної лінії № 241217172 від 22.01.2021 первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 12 000,00 грн. строком на 30 днів, зі сплатою 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, починаючи з першого для надання суми кредиту позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.
Раніше, 28.11.2018, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (Клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (Фактор) уклали Договір факторингу № 28/1118-01, із строком дії 28 листопада 2019 року (Додаток №10).
28.11.2019 ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали додаткову угоду №19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020(Додаток №11). При цьому інші умови договору залишилися без змін.
31.12.2020 між Клієнтом та Фактором укладено додаткову угоду № 26 від 31.12.2020 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, що продовжила строк договору до 31 грудня 2021 року ( Додаток №12). В даній додатковій угоді Договір факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 та №28/1118-01. 
31.12.2021 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №27, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2022 року (Додаток №13). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2022 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №31, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2023 року (Додаток №14). При цьому інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
31.12.2023 сторони Договору факторингу уклали додаткову угоду №32, яка продовжила строк дії договору до 31 грудня 2024 року (Додаток №15).
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №131 від 27.04.2021 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до відповідача на загальну суму 32 225,34 грн (Додаток №16). 
Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, адже він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме: 28.11.2018 - 31.12.2024. 
Відповідно, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 
Тобто, право вимоги за кредитним № 241217172 від 22.01.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 27.04.2021, відповідно до підписання Сторонами реєстру прав вимоги № 131.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, строк дії якого закінчується 04 серпня 2021 року (Додаток №17). 
В подальшому ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали ряд додаткових угод: №2 від 03.08.2021 (Додаток №18) та №3 від 30.12.2022 (Додаток №19)- якими продовжено строк дії Договору факторингу до 30.12.2024 включно, всі інші умови залишились без змін.
Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 11 від 31.08.2023 до Договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46852,81 грн. (Додаток № 20).
28.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу № 28/10/24/У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором (Додаток № 21).
Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 46852,81 грн, (Додаток № 22). Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 28/10/24/У від 28.10.2024(Додаток №23).
В ході передачі прав вимоги за факторинговими договорами, право вимоги за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 перейшло до позивача, що свідчить про факт отримання права грошової вимоги до відповідача в розмірі 46 852,81 грн.
Перелік Боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до Боржників, сума грошових вимог та інші дані Зазначені в Реєстрі Боржників, витяг долучено до позову. 
Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» не здійснювало нарахувань за кредитним договором.
Відповідач не виконує умови взятого на себе зобов`язання, не погашає кредит та не сплачує проценти за користування кредитом. Станом на день звернення із даним позовом до суду заборгованість за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 не погашена.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 у розмірі 46 852,81 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11 999,40 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 34 853,41 грн.
Із інформації АТ КБ «Приватбанк», наданої на вимогу суду, слідує, що платіжна картка НОМЕР_3 належить ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , за нею закріплений фінансовий номер телефону НОМЕР_4 , на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операції за платіжною карткою НОМЕР_3 . В анкеті ОСОБА_1 вказала номер телефону НОМЕР_4 . Надана роздруківка операцій, здійснених по карті НОМЕР_3 , за період з 22.01.2021 по 27.01.2021 .
Відповідно до ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з вимогами ст. ст. 526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно зст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього Кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).
З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір укладений в електронній формі. Його дійсність відповідачем у встановленому законом порядку не спростована. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що в даному випадку відбулась заміна кредитора, а саме: до позивача ТОВ «Юніт Капітал» перейшли права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а тому позивач має право вимагати від ОСОБА_1 стягнення заборгованості.
Позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок заборгованості, інформацію про отримання коштів позичальником ОСОБА_1 , наявність заборгованості та докази переходу права вимоги від первісного кредитора до правонаступника.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 року у справі №761/1543/20, від 23.02.2022, у постанові від 19.01.2022 року у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 року у справі №554/8549/15-ц.
Виходячи з такого, доводи позивача у відповідній частині судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Оцінивши надані позивачем докази, суд вважає доведеним, що 22.01.2021 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого на підставі договорів факторингу є позивач, та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №241217172, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 12 500,00 грн строком на 30 днів зі сплатою за користування кредитними коштами 1,70 % в день.
Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконала, то у неї виникла заборгованість перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яка в подальшому за договорами факторингу перейшла до позивача ТОВ «Юніт Капітал».
Разом з тим, вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 11 999,40 грн, а також 6 119,70 грн процентів за користування кредитом (11 999,40 грн. * 1,7 % /100 *30 днів =6 119,70 грн.), а всього 18 119,10 грн.
Позивач просить стягнути з відповідача проценти за користування кредитними коштами в розмірі 34 853,41 грн., однак не надав суду жодних доказів щодо підстав та способу нарахування заборгованості за відсотками у пред`явленому розмірі.
Суд звертає увагу позивача на те, що припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги про дострокове поверненння кредиту згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах, тобто у випадку подальшого прострочення виконання зобов`язання, права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України.
Дана позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28.03.2018 року у справі №14-10цс18, та у постанові від 06.02.2019 у справі № 175/4753/15-ц.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що наявні достатні підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 18 119,10 грн.
При цьому суд вважає необґрунтованими доводи представника відповідача про застосування до даних правовідносин строку позовної давності, враховуючи наступне.
Позовна давність згідно зі ст. 256 ЦПК України - це встановлений законом строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Відповідно до ст. 257 ЦПК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю три роки і може бути збільшена за домовленістю сторін (ч.1 ст. 259 ЦПК України).
Відповідно до ст. 261 ЦПК України встановлено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.
Отже, за змістом статей 256, 261ЦК України позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу).
При цьому і в разі пред`явлення позову особою, право якої порушене, і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, позовна давність починає обчислюватися з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Це правило пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про такі обставини.
22.01.2021 між ТОВ «Юніт Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №241217172, боржник прострочив строк виконання зобов`язань (30 днів). Тобто, відлік початку позовної давності починається з 22.02.2021. 
Разом з тим, згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 р. на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX) було визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 Цивільним Кодексом України та строки визначені Господарським кодексом України, а саме ст. 232, 269, 322, 324 продовжуються на строк дії такого карантину. Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» скасовано з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
В той же час, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом ПрезидентаУкраїни №64/2022 із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.
Згідно з п. 19 Прикінцевих таперехідних положень Цивільного кодексуУкраїни у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
З огляду на викладене, доводи відповідача на те, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення із даним позовом до суду не відповідають положенням чинного законодавства, а тому не можуть бути підставою для відмови в позові. 
Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких відносяться витрати на професійну правничу допомогу, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно платіжної інструкції №9303 від 03.12.2024, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2 422 грн. 40 коп., який він просить стягнути з відповідача.
Враховуючи результат вирішення спору, керуючись ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам в розмірі 936,80 грн.
Що стосується відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги у розмірі 6 000 грн, то слід зазначити наступне.
Судом досліджені свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №4956 щодо адвоката Тараненка А.І., договір №30132024-02 від 30.10.2024, додаткову угоду №4, укладені між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» про надання правничої допомоги, витяг з ЄДРПОУ ТОВ «Юніт Капітал», акт прийому передачі наданих послуг , за яким вартість допомоги складає 6 000 грн.
Дані докази, на переконання суду, є належними та допустимими щодо обґрунтування витрат, пов`язаних із наданням позивачу правничої допомоги, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам, а саме у розмірі 2 320,20 грн.
Також, відповідач просить відшкодувати понесені витрати на правову допомогу в розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.
Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо).
Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Слід зазначити, що адвокати, укладаючи із клієнтом договір про надання правової допомоги, мають вказувати перелік послуг, які будуть надаватися під час виконання такого договору. З приводу цього питання Верховний Суд у постанові по справі № 826/856/19 від 22.12.2018 зазначив, що «з розрахунку наданих адвокатом послуг вбачається, що певні його дії (зробити копії необхідних документів чи друк квитанцій) не потребують професійних навичок, а акт виконаних робіт містить вид послуг, що не були передбачені договором».
Таким чином, для можливості наступного відшкодування судових витрат слід ретельно підготувати договір про надання правової допомоги та передбачити, якими доказами будуть підтверджуватися надані адвокатом послуги.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Однак, відповідачем ОСОБА_1 не надано доказів понесених судових витрат за надання правничої допомоги, отже в цій частині слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 76-82, 89, 95, 141, 258, 259, 263-265, 268, 272-273, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором № 241217172 від 22.01.2021 у розмірі 18 119,10 гривень, яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 11 999,40 грн та заборгованості по відсотках в розмірі 6 119,70 грн, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 936,80 грн та витрати за надання правничої допомоги в розмірі 2 320,20 грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня підписання рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення складено 02.03.2026

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (електронна пошта fincomunitcap@gmail.com, адреса: вул. Рогнідинська, 4, літ.А, оф.10, м. Київ, 01024, код ЄДРПОУ 43541163, тел. (099) 274 51 83).

Відповідач:  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 .

Суддя О.Ю.Смовж