Справа № 522/28135/25
Номер провадження № 2/521/3062/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року           м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Ганошенка С.А.,
за участю секретаря судового засідання Папінян В.В.,-
розглянувши у порядку загального позовного провадження з викликом сторін у залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ :
Позивач 30.12.2025 року звернувся до Приморського районного суду міста Одеси з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 02.01.2026 року справу передано за підсудністю до Хаджибейського районного суду м. Одеси. 
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2026 року справу розподілено судді Ганошенку С.А., який отримав справу 29.01.2026 року.
Ухвалою суду від 29.01.2026 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс. 306) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за договором, і призначено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з викликом сторін з призначенням підготовчого судового засідання на 17 лютого 2026 року.
Обґрунтовано позов було тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
О бґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 09.05.2018 року між ОСОБА_1 та АТ «УКРСИББАНК» було укладено Договір про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування № 94468712000, (№26208965798504) відповідно до умов якого остання отримала у кредит грошові кошти у розмірі 12800,00 грн., , зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі -55 % річних, з кінцевим терміном повернення кредитних коштів строком до 10.05.2020 року включно.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 12800,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку.
Згідно умов Договору Позичальник зобов`язаній був у встановлений Договором строк повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим Договором. Відповідач в свою чергу не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому кредит в строк, передбачений Договором.
20.05.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено Договір факторингу № 170 від 20.05.2020 року, відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) передаються у розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді (форма згідно Додатку 1.1). 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 170 від 20.05.2020 року ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» набуло право грошової вимоги за кредитними договорами, у тому числі і до відповідача за договором №94468712000 (№26208965798504) в сумі 44996,68 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-13877,34 грн. сума заборгованості за відсотками; 
- 1,50 грн.- заборгованість по комісії.
21.05.2020 року між ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено Договір факторингу № 04/21/05/2020/1 від 21.05.2020 року, відповідно до умов якого Клієнт відступає Фактору, а Фактор зобов`язується прийняти Права Вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату та на умовах, визначених цим Договором. Права Вимоги, які Клієнт відступає Фактору за цим Договором, відступаються (передаються) передаються у розмірі Заборгованості Боржників перед Клієнтом, що передбачені умовами Первинних договорів, та визначені в Реєстрі Боржників, що підписується Сторонами у паперовому вигляді (форма згідно Додатку 1.1). 
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 04/21/05/2020/1 від 21.05.2020 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 44996,68 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-13877,34 грн. сума заборгованості за відсотками; 
- 1,50 грн.- заборгованість по комісії.
10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває в обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників. Зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників. 
Відповідно Витягу з Реєстру боржників (зі змінами) до Договору про відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 67498,21 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 
- 36378,87 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками;
- 1,50 грн. заборгованість за пенею. 
З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року позивачем здійснювалось нарахування процентів згідно з умовами кредитного договору в розмірі 48999,94 грн. Таким чином заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 30.12.025 року складає 116498,15 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 
- 36378,87 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 
- 1,50 грн. заборгованість за пенею;
- 48999,94 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменті відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості). 
У зв`язку із неповерненням відповідачем кредиту ані первісному позикодавцю, ані фактору, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
У зв`язку з цим, позивач просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Договором № 94468712000, (№26208965798504) від ь09.05.2018 року у розмірі 116498,15 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 25000,00 грн.
Ухвалою суду від 29.01.2026 року про відкриття провадження та витребування доказів у АТ «УКРСИББАНК» (ЄДРІІОУ: 09807750) витребувано документальне підтвердження щодо надання (видачі) кредитних коштів за договором № (94468712000) 26208965798504 від 09.05.2018 року, укладеного між АТ «УКРСИББАНК» (ЄДРІІОУ: 09807750) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у тому числі: виписки, меморіальні ордери, розрахункові документи та/або інші підтверджуючі документи щодо здійснення операції з надання кредиту незалежно від форми його отримання.
20.02.2026 року (Вх. №11663) на адресу суду від АТ «УКРСИББАНК» надійшла витребувана інформація.
Від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства не є перешкодою для розгляду справи. 
Ухвалою суду від 10.03.2026 року підготовче засідання було закрито, та призначено розгляд справи до судового розгляду по суті на 23.03.2026 року.
Представник позивача в судове засідання 23.03.2026 року не з`явився. Однак, у поданій до суду позовній заяві позивач просив суд провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача, у разі неявки відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання 17.02.2026 року, 10.03.2026 року та 23.03.2026 року не з`явилась без поважних. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутній, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). 
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за відсутності заперечень представника позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст. 280-281 ЦПК України, в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Повне судове рішення виготовлене 24 березня 2026 року.
Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. 
Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. 
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України . 
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України . 
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України . 
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. 
Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. 
Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов до наступних висновків що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.
Судом встановлено, що 09.05.2018 року між Акціонерним товариством «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №94468712000 (26208965798504), відповідно до умов якого відповідачу було надано ліміт кредитування у розмірі 12800,00 грн., строк дії ліміту кредитування - з дати укладання договору з 09.05.2018 року по 10.05.2020 року. 
Відповідно до договору-анкети передбачена процентна ставка 55% річних. 
Відповідно до пункту 1.2. договору банк встановлює ліміт овердрафту на картковому рахунку клієнта, а клієнт зобов`язується повернути використану суму кредиту та сплачувати плату за кредит на умовах, визначених цим Договором-анкетою та Правилами. 
Додатками до договору є Анкета-заявка та Паспорт споживчого кредиту, яким визначено інформацію щодо умов кредитування. 
20.05.2020 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» було укладено договір №170, відповідно до умов якого АТ «УКРСИББАНК» відступило на користь ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №94468712000 (26208965798504). 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №170 від 20.05.2020 року до ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» перейшло право вимоги за договором №94468712000 (26208965798504) відносно ОСОБА_1 у загальному розмірі 44996,68 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-13877,34 грн. сума заборгованості за відсотками; 
- 1,50 грн.- заборгованість по комісії. 
21.05.2020 року між ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №04/21/05/2020/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №94468712000 (26208965798504). 
Згідно реєстру боржників до договору факторингу №04/21/05/2020/1 від 21.05.2020 року до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором №94468712000 (26208965798504) відносно відносно ОСОБА_1 у загальному розмірі 44996,68 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 
-13877,34 грн. сума заборгованості за відсотками; 
- 1,50 грн.- заборгованість по комісії. 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за договором №94468712000 (26208965798504) у загальному розмірі 44996 грн. 68 коп. 
10.01.2023 року між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір №10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №94468712000 (26208965798504). 
Згідно змін в реєстрі боржників до договору факторингу №10-01/2023 від 10.01.2023 року до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги за договором №94468712000 (26208965798504) відносно ОСОБА_1 у загальному розмірі 34108 грн. 74 коп. 
Згідно розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» станом на 12.12.2025 року, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість за договором №94468712000 (26208965798504) у загальному розмірі 67498 грн. 21 коп. з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 
- 36378,87 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками;
- 1,50 грн. заборгованість за пенею.
20.02.2026 року (вх.№ 11663) на адресу суду на виконання ухвали суду від 29.01.2026 року від АТ «УКРСИББАНК» надійшли документально підтверджені копії Договору-анкети про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківського рахунку фізичної особи та умови кредитування (з Правилами) №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року, витяг з виписки по позичковому картковому рахунку зі встановленим кредитним лімітом, відкритому 09.05.2018 року, з якого вбачається факт отримання відповідачем кредитних коштів. 
Також на підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем суду надано договір 01-07/2024 від 01.07.2024 року, заявка на надання юридичної допомоги №2480 від 03.11.2025 року, витяг з акту №16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року на суму 15000 грн. 
Інших письмових доказів стосовно спірних правовідносин, які виникли між сторонами, зокрема, доказів погашення кредитної заборгованості відповідача, матеріали справи не містять. 
Предметом спору у даній справі є встановлення обставин на підтвердження або спростування підстав для стягнення з відповідача на користь позивача нарахованої останнім суми заборгованості за договором. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набувши статусу нового кредитора у Договорі №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року, отримало право пред`явлення грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 про погашення наявної в неї заборгованості за вказаним договором, у сумі 116498,15 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 
- 36378,87 грн. сума заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 
- 1,50 грн. заборгованість за пенею;
- 48999,94 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменті відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Суд констатує, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 10.01.2023 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» здійснювалось нарахування процентів згідно з умовами Договору (55% річних) в розмірі 48999,94 грн. 
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» вказує на те, що ОСОБА_1 взятого на себе зобов`язання не виконала, у зв`язку з чим станом на 30.12.2025 року у відповідача виникла заборгованість за Договором №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року перед новим кредитором у розмірі 116498,15 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основним зобов`язанням; 
- 36378,87 грн.  сума заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 
- 1,50 грн. заборгованість за пенею;
- 48999,94 грн. заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменті відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості), що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості. 
Однак, суд не може погодитися із вказаним розрахунком заборгованості та приходить до переконання, що позовна вимога в частині стягнення заборгованості за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменті відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) у розмірі - 48999,94 грн. не підлягає задоволенню з огляду на наступне. 
Як вище зазначено Договір № №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року року було укладено на 24 місяці, тобто до 10.05.2020 року . 
Суд констатує, що закінчення терміну дії договору, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України. 
За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. 
Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. 
Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 
Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року, яку суд вважає за необхідним застосувати у даній справі. 
З приписами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Спосіб захисту порушеного права обирає позивач. Право кредитора на пред`явлення вимоги щодо стягнення боргу не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення позову повністю або в обґрунтованій і доведеній частині. Правова підстава для нарахування та стягнення процентів поза межами строку дії договору, оскільки щодо цього пред`явлено і вмотивовано позов, перевіряється судом безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення чи інші доводи. 
Як вбачається із наявного у матеріалах справи Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «КОЛЛЕКТ Центр», позивач за період з 10.01.2023 року по 19.11.2025 року продовжував здійснювати нарахування у кредитну заборгованість відповідача відсотки згідно п. 2.3 Договору у розмірі 55 % річних, тобто поза обумовленого сторонами у Договорі строку кредитування. 
Таким чином, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів у розмірі 48999,94 грн., які були нараховані на підставі Договору №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року після закінчення строку кредитування, є безпідставною та задоволенню не підлягає. 
Таким чином, суд доходить висновку, що в межах розгляду даної справи заборгованість ОСОБА_1 перед новим кредитором ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» у зв`язку із невиконанням останньою кредитних зобов`язань, складає 67498,21 грн., з яких: 
-31117,84 грн. сума заборгованості за основною сумою кредиту на дату відступлення права вимоги (станом на 10.01.2023 року);
-36378,87 грн. сума заборгованості за відсотками на дату відступлення прав вимоги (станом на 10.01.2023 року); 
- 1,50 грн.- заборгованість по пені. 
Саме вказана сума за результатами розгляду даної справи і підлягає до стягненню з відповідача в якості заборгованості за Договором №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року. 
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Так як своїх зобов`язань за договором позики ОСОБА_2 добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення коштів отриманих у кредит, а також процентів за користування кредитом. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 
Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. 
Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для часткового задоволення позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 
Згідно з приписами ч.ч. 1 6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи. 
Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАС», заявка на надання юридичної допомоги №2480 від 03.11.2025 року та Витяг з Акту № 16 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025 року, з яких вбачається, що вартість послуг з отримання правової допомоги складає 25000,00 грн. 
Від так, суд зазначає що відповідно до зазначених вище доказів на надання юридичної допомоги юридичні послуги, які були надані позивачу складали з наступного:
-надання усної консультації з вивченням документів, 2 год. вартістю 4000,00 грн. (2000,00*2);
-підготовка пропозицій (3 год*2000,00 грн.) вартістю 6000,00 грн.;
-складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду ( 5 год.*3000,00 грн.), на загальну суму 15000,00 грн.
У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшеннясуми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21. 
Водночас, у ч. 3 ст. 141 ЦПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила під час вирішення питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. У такому випадку суд повинен конкретно визначити, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести обґрунтування такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну потребу судових витрат для конкретної справи. 
Близькі за змістом висновки сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21. 
У постановах від 19 лютого 2022 року № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. 
Отже, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Натомість під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частиною третьою статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу, або ж присудити такі витрати частково. 
Критерії оцінки реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та неодмінності), а також розумності їхнього розміру застосовують з огляду на конкретні обставини справи, тобто є оціночним поняттям. Вирішення питання оцінки суми витрат, заявлених до відшкодування, на предмет відповідності зазначеним критеріям є завданням того суду, який розглядає конкретну справу і має визначати суму відшкодування з належним урахуванням особливостей кожної справи та всіх обставин, що мають значення. 
Суд враховує, що хоча відповідач і не подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, доводів щодо неспівмірності витрат не заявляв, проте, як встановлено судом, правнича допомога, надана ТОВ «КОЛЛЕКСТ ЦЕНТР» полягала виключно у наданні усної консультації, підготовки пропозицій та складення позовної заяви у сукупному розмірі 25000,00 грн., що вочевидь не відповідає вимогам обґрунтованості та співмірності сумі таких витрат. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 червня 2024 року справа № 686/5757/23 наголошує, що подання доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом таких витрат у зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критеріям реальності адвокатських витрат (їхньої дійсності й потрібності) та розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. 
Верховний Суд у постанові від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц зазначив, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі №362/3912/18. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Врахувавши конкретні обставини цієї справи, суд приходить до переконання, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу не відповідають критерію розумності їхнього розміру з огляду на підготовку лише одного процесуального документа позовної заяви. 
Суд також бере до уваги той факт, що спір, який виник між сторонами у справі, відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. 
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн. 
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. 
Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із ОСОБА_1 підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 67498,21 грн., а також сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі -10000,00 грн. 
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 263, 265, 273, 279, 280 282, 354 ЦПК України, ст.ст. 526, 610, 625, 651, 1049-1050, 1052, 1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до  ОСОБА_1  - задовольнити частково.

Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (Код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306) заборгованість за кредитним договором №94468712000 (26208965798504) від 09.05.2018 року у розмірі  67498,21 гривень.

Стягнути з  ОСОБА_1  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. № 3, офіс 306, м. Київ, 01133, код ЄДРПОУ: 44276926) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1754.40 гривень, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено та підписано суддею 24.03.2026 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО