Справа № 132/729/26
3/132/496/26 
ПОСТАНОВА
Іменем України
16 квітня 2026 року       м. Калинівка

Суддя Калинівського районного суду Вінницької області Карнаух Н.П., розглянувши матеріали, які надійшли з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, студента ІІІ курсу ВНАУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
До Калинівського районного суду Вінницької області з батальйону патрульної поліції з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції 04.03.2026 надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600567 від 25.02.2026 стосовно ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 126 КУпАП, із додатками, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2026 переданий на розгляд судді Карнауху Н.П.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600567 від 25.02.2026, водій ОСОБА_2 25.02.2026 о 14:34 год. в селищі Калинівка Друга, дорога Т0219, керував автомобілем «КамАЗ 55111», ДНЗ НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026), чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. Технічні засоби відеозапису 476012, 476855.
Одразу після надходження розгляд вказаних матеріалів призначено на 09:10 год. 19.03.2026.
Після цього до суду 16.03.2026 надійшло клопотання ОСОБА_2 про ознайомлення з матеріалами справи. Згідно із наявною на цій заяві розпискою ОСОБА_2 з матеріалами справи ознайомився, копії відеозаписів отримав 16.03.2026.
У судове засідання, призначене на 09:10 год. 19.03.2026, ОСОБА_2 , якого згідно із наявним в справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» належним чином було повідомлено про дату і час його проведення, не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не подав.
Водночас до суду 19.03.2026 надійшло клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Довгалюк Л.І. про ознайомлення з матеріалами справи та відкладення її розгляду через зайнятість у інших справах.
У зв`язку з наведеним, розгляд справи відкладено на 09:10 год. 03.04.2026.
У судове засідання, призначене на 09:10 год. 03.04.2026, Волинець Д.Л., якого згідно із наявним в справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» належним чином було повідомлено про дату і час його проведення, не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, будь-яких заяв, клопотань не подав.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвокат Довгалюк Л.І., яку згідно із наявною в матеріалах справи розпискою, було належним чином повідомлено про дату і час його проведення, до суду не з`явилась. До суду засобами електронного зв`язку 02.04.2026 надійшло клопотання від імені адвоката Довгалюк Л.І. про відкладення розгляду справи через її перебування на стаціонарному лікуванні.
У зв`язку з наведеним, розгляд справи відкладено на 11:00 год. 16.04.2026.
У вказане судове засідання 16.04.2026 з`явились: ОСОБА_2 та його захисник – адвокат Довгалюк Л.І.
Крім того, до суду 16.04.2026 надійшло клопотання адвоката Довгалюк Л.І. про виклик до суду в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 після оголошення суддею складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення повідомив, що від надання пояснень він відмовляється, не бажає їх давати. 
У судовому засіданні 16.04.2026 в повному обсязі досліджено письмові матеріали справи, зокрема, долучені відеозаписи з нагрудних бодікамер працівників патрульної поліції.
Після дослідження матеріалів справи ОСОБА_2 повторно надано можливість надати пояснення у справі, на що він повідомив, що від надання пояснень він відмовляється.
Водночас під час з`ясування обґрунтованості клопотання адвоката про виклик свідків адвокат ОСОБА_5 вирішила задати кілька питань ОСОБА_2 , який попередньо відмовився від надання пояснень. На запитання свого захисника ОСОБА_2 відповів, що транспортним засобом він не керував, ним керував Волянський. Вони їхали, він випив. ОСОБА_2 , ОСОБА_6 і Богдан розминулись з поліцією. Іван це побачив і попросив ОСОБА_2 сісти за кермо.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвокат Довгалюк Л.І. висловила позицію, що у справі відсутні докази керування ОСОБА_2 , автомобіль було припарковано на узбіччі, а тому, справа щодо нього підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, суддя дійшов такого висновку.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Судом встановлено, що водій ОСОБА_2 25.02.2026 о 14:34 год. в селищі Калинівка Друга, дорога Т0219, керував автомобілем «КамАЗ 55111», ДНЗ НОМЕР_2 , не маючи права керування транспортним засобом, чим повторно протягом року вчинив правопорушення передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП (постанова серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026), чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху – керування транспортним засобом особою, яка не має права керування транспортним засобом, за що передбачена відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. Застосовувались технічні засоби відеозапису 476012, 476855.
Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 5 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення повторного протягом року порушень, передбачених частинами другою – четвертою цієї статті, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Вина ОСОБА_2 у вчиненні вказаного правопорушення в повному обсязі доведена матеріалами справи, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600567 від 25.02.2026;
копією постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026, відповідно до якої водій ОСОБА_2 03.01.2026 о 00 год. 59 хв. у с. Іванів, вул. Соборна, 113, керував транспортним засобом «Mercedes-Benz E 250 D», державний номерний знак НОМЕР_3 , чим порушив п.2.1.а ПДР, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126. Згідно із цією постановою на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн;
довідкою інспектора ГАП Юлії Журавльової відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він 03.01.2026 керував автомобілем марки (моделі) «Mercedes-Benz E 250 D», державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановою серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн. Проте, громадянин ОСОБА_2 , вже 25.02.2026 повторно на протязі року керував автомобілем марки (моделі) «КамАЗ 55111», державний номерний знак НОМЕР_2 , не маючи права керування, чим порушив ч. 5 ст. 126 КУпАП;
інформаційною довідкою старшого інспектора ГАП Андрія Павлика відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він 03.01.2026 керував автомобілем марки (моделі) «Mercedes-Benz E 250 D», державний номерний знак НОМЕР_3 , не маючи права керування, чим порушив ч. 2 ст. 126 КУпАП. Постановою серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 3400 грн, який ним сплачено;
відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції.
Крім того, до матеріалів справи долучені такі документи:
письмове пояснення ОСОБА_2 від 25.02.2026, згідно із яким він відповідно до ст. 63 Конституції України від пояснень відмовився;
рапорт поліцейського взводу № 1 роти № 2 БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП сержанта поліції Василя Іванова від 25.02.2026, згідно із яким під час несення служби 25.02.2026 о 14:34 год. в складі наряду «Юнкер 306», спільно з капралом поліції Король Я.В., в селищі Калинівка Друга, дорога Т-02-19, за порушення п. 2.1 ґ.в ПДР було зупинено транспортний засіб «КамАЗ 55111», ДНЗ НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час перевірки було встановлено, що водій не має посвідчення водія, ніколи його не отримував. Правопорушення вчинено повторно протягом року згідно із постановою серії ЕНА № 6451858 від 03.01.2026. На водія складено протокол за ч. 5 ст. 126 КУпАП серії ЕПР1 600567 та постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП ЕНА 6723691. Водія відсторонено від керування транспортним засобом шляхом передачі водієві ОСОБА_3 . Велась безперервна відеофіксація на портативні відеореєстратори № 476012 та № 476855;
заява на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення від 25.02.2026.
Зокрема, згідно із долученими до матеріалів відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських на початку спілкування з працівниками патрульної поліції ОСОБА_2 перебуває в автомобілі «КамАЗ» на місці водія. Двигун цього транспортного засобу приведено в дію. Під час спілкування з поліцейськими на їх запитання про причини керування ним транспортним засобом без посвідчення водія ОСОБА_2 заперечень не висловлював, про те, що не він керував цим транспортним засобом поліцейським не повідомляв. При цьому, зі змісту розмови ОСОБА_2 з поліцейськими та іншими присутніми особами вбачається, що ОСОБА_2 розумів питання поліцейських та обставини, які ними з`ясовуються щодо керування ним транспортним засобом без посвідчення водія. Поліцейськими роз`яснено ОСОБА_2 його права та повідомлено, що стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП. Складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 отримати відмовився.
Так, відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського ОСОБА_7 зафіксовано, як пасажир цього вантажного автомобіля каже поліцейському, що хлопець за кермом просто їде, вказуючи на ОСОБА_2 , посвідчення водія в цього хлопця немає, вони тільки що виїхали (14:38 відеозапису). 
На переконання суду, відеозаписи з портативних відеореєстраторів працівників поліції є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття окремими особами певних обставин.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно частини 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З огляду на викладене, аналізуючи зазначені вище положення процесуального закону та оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження в справі про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що вказані вище докази узгоджуються між собою, підстав для сумнівів у їх достовірності немає, ці докази у своїй сукупності підтверджують вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 126 КУпАП.
Розглядаючи клопотання адвоката Довгалюк Л.І. від 16.04.2026 про виклик до суду в якості свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суддя дійшов такого висновку.
Статтею 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст. 277 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.
Нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.
Водночас згідно із правовим висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 30.05.2018 у справі № 676/7346/15-к, заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.
Верховний Суд у також у інших своїх рішеннях неодноразово наголошував, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства (ухвала від 07.02.2022 у справі № 266/108/22, від 07.11.2022 у справі № 757/9655/22-к, та ін.).
У постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» зазначено, що оцінюючи поведінку учасників кримінального провадження, слід враховувати існування випадків зловживання процесуальними правами. Водночас слід враховувати, що використання процесуальних прав, зокрема, заявлення клопотань, скарг, не може розцінюватися як перешкоджання здійсненню провадження, за винятком випадків, коли йдеться про зловживання правом.
Адвокат Довгалюк Л.І., обґрунтовуючи своє клопотання про виклик свідків, у ньому вказала, що ці особи були присутні 25.02.2026 в селищі Калинівка Друга, а тому можуть дати покази у цій справі. Водночас адвокатом у цьому клопотанні не наведено для спростування або підтвердження яких саме обставин у справі вона просить викликати цих свідків.
В судовому засіданні 16.04.2026 адвокат Довгалюк Л.І. додатково усно повідомила, що ці свідки можуть підтвердити позицію ОСОБА_2 про те, що він не керував транспортним засобом.
Заборона зловживання правами закріплена у ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року (далі – Конвенція). У розвиток цієї загальної заборони у ст. 35 Конвенції наводяться критерії прийнятності, серед яких зловживання правом на подання заяви до Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ) є самостійною підставою для визнання неприйнятною індивідуальної заяви.
Питання щодо наявності чи відсутності зловживання правом на подання заяви вирішується судом у кожному конкретному випадку окремо. Проте, за загальним правилом, яке міститься у справі «Миролюбов та інші проти Латвії» (рішення від 15.09.2009), про зловживання правом у розумінні п. 3 ст. 35 Конвенції мова йде у тих випадках, коли поведінка заявника, яка явно не відповідає призначенню гарантованого Конвенцією права на звернення до суду, порушує встановлений порядок роботи суду або ускладнює належний перебіг розглядів справ. При цьому суд наголошує, що визнання заяви неприйнятною з мотивів зловживання правом на подання заяви є винятковим процедурним заходом (пункти 62, 65).
Зловживання правом - це особливий вид правової поведінки, який полягає у використанні особою своїх прав у недозволені способи, що суперечать призначенню права, внаслідок чого завдаються збитки (шкода) суспільству, державі, окремій особі.
Стримування зловживання правом - це боротьба не з самою поведінкою, а з конкретними проявами правової поведінки, що завдають шкоди суспільству й особі.
ЄСПЛ визнає неприйнятними заяви, на підставі зловживання правом, якщо вони позбавлені серйозних підстав та є явно сутяжними, тобто повторюють зміст тих скарг, щодо яких судом раніше було прийнято рішення про їх неприйнятність. Зокрема, у справі «Філіс проти Греції» (рішення від 17.10.1996) Комісія встановила, що заявник уже неодноразово подавав скарги щодо аналогічних або пов`язаних одне з одним питань та відмітила, що такі дії є умисними, так як в багатьох випадках заявник був докладно проінформований особисто про дію Конвенції. Комісія стверджує, що вирішення низки необґрунтованих і сутяжних заяв обумовлюють непотрібну роботу, яка є несумісною з реальними функціями Суду та заважає їх здійсненню, а тому вказані вище дії заявника є зловживанням правом.
Ключовим у питанні визначення зловживання є мета, яка переслідується учасником судового провадження при реалізації своїх процесуальних прав.
Згідно із положеннями ч. 2 ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.
Як вбачається з протоколу ЕПР1 № 600567 від 25.02.2026 щодо ОСОБА_2 , адміністративне правопорушення вчинене 25.02.2026, строк накладення адміністративного стягнення завершується 25.05.2026.
Отже, звернення учасником справи з неодноразовими клопотаннями про відкладення судового розгляду та/або оголошення перерви може вказувати на свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.
При цьому, суддя враховує, що адвокат Довгалюк Л.І. не була позбавлена можливості заявити клопотання про виклик свідків на початку судового розгляду, в межах строку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 277 КУпАП. Подання такого клопотання майже через місяць після вступу в справу та ознайомлення з її матеріалами жодним чином не мотивувала.
Крім того, суддя бере до уваги, що спілкування поліцейських з ОСОБА_2 та іншими присутніми особами на місці зупинки транспортного засобу 25.02.2026 у повному обсязі зафіксовано відеозаписами з бодікамер цих поліцейських, які є безперервними та належної якості. Такі відеозаписи є об`єктивними доказами, тобто такими, які в процесі доказування не залежать від суб`єктивного сприйняття окремими особами певних обставин. Зафіксовані цими відеозаписами події, висловлювання ОСОБА_2 та інших присутніх осіб, дозволяють правильно оцінити обставини у справі.
Враховуючи наведене, клопотання адвоката Довгалюк Л.І. про виклик свідків задоволенню не підлягає.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами
Згідно із ч. 1 ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 стягнення, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП, суддя бере до уваги правову позицію, висловлену у постанові Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 04.09.2023 у справі № 702/301/20, в якій зазначається, що підхід щодо неможливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортним засобом особі, яка не отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами, не відповідає засаді справедливості та принципу рівності всіх перед законом, а також нівелює попереджувальну мету покарання. Враховуючи зазначене, виходячи із аналізу положень статей 1, 50, 55, 65, 286, 286-1 КК України, особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.
Відповідно до ч. 6 ст. 13 закону України «Про судоустрій і статус суду» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи вказаний правовий висновок, а також те, що Глави 3 та 4 КУпАП, ст. 126 КУпАП не містять жодних обмежень, чи заборони щодо застосування додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом до особи, яка не має такого права, то суд враховуючи принцип справедливості та принцип рівності всіх перед законом, а також з метою виховання особи в дусі додержання законів України та запобіганню вчинення нових правопорушень, дійшов висновку про необхідність призначення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 600567 від 25.02.2026 транспортний засіб марки (моделі) «КамАЗ 55111», ДНЗ НОМЕР_2 , яким ОСОБА_2 керував 25.02.2026 о 14:34 год. в селищі Калинівка Друга, дорога Т0219, належить іншій особі – ОСОБА_3 , а тому, підстави для його оплатного вилучення відсутні.
Беручи до уваги наведене, обставини справи та особу правопорушника, суд дійшов висновку, що на ОСОБА_2 необхідно накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк п`ять років без застосування оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Тому, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_2 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 33, 126, 221, 283-284, 287 та 294 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, – адвоката Довгалюк Л.І. про виклик свідків та у зв`язку з цим оголошення перерви в судовому розгляді справи – залишити без задоволення.
ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) грн. 00 коп., в дохід держави на рахунок (IBAN) UA418999980313080149000002001, отримувач: ГУК у Вінницькій обл./Він.обл/21081300, ЄДРПОУ 37979858, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 (п`ять) років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 665 грн. 60 коп. на номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, отримувач: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код ЄДРПОУ 37993783, Казначейство України (ЕАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно зі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП, та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, або прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:	  	Н.  П.  Карнаух