Справа № 703/7327/25 
2/703/290/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року м. Сміла 
Смілянський міськрайонний суд Черкаської області одноособово у складі головуючої судді Проценко А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
ТОВ "ФК "Процент" в особі представника - адвоката Руденка К. В. з використанням системи «Електронний суд» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 28675 грн.
В обґрунтування поданого позову позивач зазначив, що 10.06.2024 між ТОВ "ФК "Процент" та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 13715, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000,00 грн строком на 365 днів (до 10.06.2025) зі сплатою 1,5 % від суми кредиту за кожен день користування (547,50% річних). Укладення вказаного договору відбулося в електронному вигляді шляхом реєстрації ОСОБА_1 на веб-сайті у мережі Інтернет та підписанням кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
ТОВ "ФК "Процент" свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , емітовану АТ "Універсал Банк".
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання, кредитні кошти та визначені умовами договору відсотки за користування ними не повертає, за період часу з 10.06.2024 до 10.06.2025 за ним рахується заборгованість у загальному розмірі 28675,00 грн, що складається із заборгованості зі сплати тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн та суми заборгованості зі сплати процентів в сумі 23675,00 грн.
Наведені обставини порушують права позивача, що стало підставою для звернення до суду. Тому просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ФК "Процент" заборгованість за кредитним договором № 13715 від 10.06.2024 у розмірі 28675,00 грн та відшкодувати понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн та 10000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачеві встановлений строк на подання відзиву. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів.
Витребувані судом докази надані у визначений строк та долучені до матеріалів справи.
Під час підготовки справи до судового розгляду судом було установлено, що відповідач ОСОБА_1 правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, жодних заяв або клопотань до суду не подавав.
За таких обставин суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, дійшов висновку про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом установлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.
Між сторонами виникли кредитні правовідносини, відповідно їх правове регулювання відбувається нормами глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» Цивільного кодексу України.
За змістом частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Тобто, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (частина дванадцята статті11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до статей 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Згідно статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.
З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України).
На підставі ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
Під час розгляду справи судом установлено, що між ТОВ "ФК "Процент" та відповідачем ОСОБА_1 10.06.2024 був укладений кредитний договір № 13715 шляхом реєстрації відповідача на сайті позивача. З наведеного суд дійшов висновку, що такий договір підписаний його сторонами у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», електронним підписом з одноразовим ідентифікатором 900870.
Відповідно до умов укладеного кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в строки, визначені цим договором (п. 1.1 договору).
Згідно п. 1.3. договору строк надання кредиту та строк дії договору становить 365 днів, зі сплатою кредиту в кінці строку користування згідно додатку № 1 до цього договору. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Процентна ставка за користування кредитом становить 1,5 % від суми кредиту за кожний день (річна процентна ставка становить 547,50 %) користування кредитом (п. 1.2. договору).
Грошові кошти у розмірі 5000,00 грн за договором №13715 від 10.06.2024 перераховані відповідачеві на його картковий рахунок № НОМЕР_1 , на підтвердження чого на виконання ухвали суду про витребування доказів АТ "Універсал Банк" надана виписка з карткового рахунку.
Наведені обставини дають підстави для висновку, що ТОВ "ФК "Процент" свої зобов`язання за договором кредиту виконало належним чином та у повному обсязі, надавши відповідачеві грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника.
Натомість відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором у строки, передбачені ним, у частині повернення суми кредиту та процентів за користування ним не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №13715 від 10.06.2024, заборгованість ОСОБА_1 становить 28675,00 грн, що складається з тіла кредиту у розмірі 5000,00 грн та заборгованості зі сплати процентів у розмірі 23675,00 грн.
За ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог або заперечень.
За сукупністю наданих доказів суд дійшов висновку, що вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №13715 підлягають задоволенню у повному обсязі.
Встановлено, що відповідач має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Процент» у сумі 28675,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за кредитом, 23675,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами.
У частинах першій та третій статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, зокрема сплатити гроші, а кредитор має право вимагати виконання боржником його обов`язку. Зобов`язання ґрунтуються на принципах добросовісності, розумності та справедливості.
З огляду на зазначене та положення законодавства, яке регулює зобов`язальні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «ФК «Процент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. у рахунок відшкодування судового збору.
Суд, аналізуючи надані докази понесених витрат, встановив, що позивач підтвердив наявність витрат на правничу допомогу адвоката документально.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України, витрати на правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому суд враховує: обсяг фактично наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; час, витрачений адвокатом на підготовку та розгляд справи; складність справи та її значення для сторін; розмір гонорару адвоката та співмірність його послуг цим витратам.
Верховний Суд у справах №826/1216/16, №810/3806/18, №320/11366/20 наголосив, що суд не зобов`язаний стягувати всю суму витрат на правничу допомогу, якщо вона є завищеною щодо принципів розумності та справедливості.
З урахуванням складності справи, що була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, обсягу виконаних адвокатом робіт, часу витраченого адвокатом на виконання таких робіт, враховуючи принципи розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача в розмірі 3000,00 грн.
Враховуючи викладене, на підставі ст. 203, 215, 509, 525, 526, 549, 550, 551, 553, 554, 610–612, 623, 625, 629, 1046–1050, 1054 Цивільного кодексу України та ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76–82, 133, 137, 141, 209, 258, 263–265, 280–282 Цивільного процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" заборгованість за кредитним договором №13715 від 10.06.2024 зі сплати тіла кредиту в розмірі 5000,00 грн та зі сплати процентів у розмірі 23675,00 грн, а всього 28675,00 грн (двадцять вісім тисяч шістсот сімдесят п`ять) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Ознайомитись з повним текстом судового рішення в електронній формі сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.
Реквізити сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Процент" (код ЄДРПОУ: 41466388, місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, буд. 4);
Представник позивача: адвокат Руденко Костянтин Васильович (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 2412 від 23.10.2018, видане Радою адвокатів Полтавської області, адреса робочого місця адвоката: індекс АДРЕСА_1 );
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Суддя:         А.М.Проценко