Справа № 939/3407/24

РІШЕННЯ
Іменем України

20 березня 2026 року	селище Бородянка	

Бородянський районний суд Київської області в складі головуючої судді Герасименко М.М., при секретарі Слухай А.А., розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про визнання права власності на частину житлового будинку, та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку, -
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2024 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , через представника – адвоката Тищенко Л.М., звернулися до суду із вказаним позовом, просили: визнати за ними право власності на частину житлового будинку АДРЕСА_1 за кожним; визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_3 право власності на 1/12 частину вказаного будинку за кожним у порядку спадкування за законом після смерті батька – ОСОБА_5 . 
Ухвалою суду від 09 січня 2025 року відкрито провадження у справі та ухвалено провести розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
01 квітня 2025 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 , через представника – адвоката Карасьову Л.А., звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, у якому просила визнати за нею право власності на 1/12 частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка – ОСОБА_5 .
Ухвалою суду від 09 квітня 2025 року позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 прийнято до спільного розгляду з позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Позови обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , який є батьком позивачів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та чоловіком третьої особи – ОСОБА_4 
19 грудня 2017 року Бородянським районним судом Київської області у цивільній справі № 360/2405/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до філії «Макарівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги», Бородянської селищної ради Київської області про визнання права власності на будинковолодіння за набувальною давністю, ухвалене рішення про задоволення позову та визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право приватної часткової власності по 1/3 частині за кожним на будинковолодіння АДРЕСА_1 за набувальною давністю. 
13 вересня 2018 року постановою Апеляційного суду Київської області вищевказане рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні даного позову. 
У вказаній справі Апеляційним судом Київської області встановлено, що на підставі акта Київського обласного виробничого управління по будівництву, ремонту і утриманню автомобільних шляхів від 29 квітня 1993 року, затвердженого головою Бородянської селищної ради, було передано безкоштовно в особисту власність ОСОБА_5 на сім`ю у складі: дружина – ОСОБА_1 , син – ОСОБА_2 та дочка – ОСОБА_6 (після шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 ), житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . 
Таким чином, у позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_8 виникло право спільної сумісної власності на спірний житловий будинок, а саме по частці кожному. 
Отже, після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на частину житлового будинку АДРЕСА_1 , однак позивачі та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, не можуть оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки відсутня реєстрація права власності на даний будинок та нотаріусу не подані документи щодо належності цього майна спадкодавцеві. Спірний будинок не є комунальною власністю та не передавався на баланс філії «Макарівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги».
За наведених вище підстав, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не можуть зареєструвати за собою право власності на частку за кожним на вказаний житловий будинок. 
У зв`язку із вказаним, позивачі та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, просили суд визнати за ними право власності у зазначених вище частках на житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Ухвалою суду від 30 квітня 2025 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їхній представник – адвокат Тищенко Л.М. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивачів, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. 
Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 та її представник – адвокат Карасьова Л.А. у судове засідання не з`явилися, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та відсутності третьої особи, позовні вимоги ОСОБА_4 підтримала та просила їх задовольнити.
Відповідач Бородянська селищна рада свого представника у судове засідання не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, відзив на позов не подала. Відповідно до раніше поданої заяви просила проводити розгляд справи без участі її представника.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позову третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 , з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та чоловік третьої особи ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 , свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 31, 85, 89, 90 зворотній бік, 96 зворотній бік).
Після смерті ОСОБА_5 Бородянською районною державною нотаріальною конторою заводилася спадкова справа № 385/2017. Згідно даних зазначеної спадкової справи, із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 у шестимісячний строк для прийняття спадщини звернулися діти спадкодавця – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його дружина – ОСОБА_4 . Згідно до заповіту від 14 липня 2015 року, посвідченого сільським головою Майданівської сільської ради Бородянського району Київської області Соломенко Н.Д., ОСОБА_5 заповів належні йому житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку, кадастровий номер 3221084500:06:001:0272, – ОСОБА_4 ; 05 квітня 2018 року державний нотаріус видав Якименко Н.Л. свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений будинок та земельну ділянку (а.с. 79-127).
До спадкової маси після смерті ОСОБА_5 також входить частина житлового будинку АДРЕСА_1 . 
У позові позивачі та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, просять визнати за ними право власності у відповідних частках на вказаний житловий будинок. Як вбачається з матеріалів спадкової справи спірний житловий будинок не був охоплений змістом заповіту, на цей будинок свідоцтва про право на спадщину за законом не видавалися.
Судом встановлено, що 19 грудня 2017 року Бородянським районним судом Київської області у цивільній справі № 360/2405/17 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до філії «Макарівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги», Бородянської селищної ради Київської області про визнання права власності на будинковолодіння за набувальною давністю, ухвалене рішення про задоволення позову та визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право приватної часткової власності по 1/3 частині за кожним на будинковолодіння АДРЕСА_1 за набувальною давністю (а.с. 14-16). 
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.
Постановою Апеляційного суду Київської області від 13 вересня 2018 року вищевказане рішення Бородянського районного суду Київської області від 19 грудня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні даного позову (а.с. 17-22). 
Вказаним рішенням суду апеляційної інстанції встановлено, що «на підставі акта Київського обласного виробничого управління по будівництву, ремонту і утриманню автомобільних шляхів від 29 квітня 1993 року, затвердженого головою Бородянської селищної ради, було передано безкоштовно в особисту власність ОСОБА_5 на сім`ю у складі: дружина – ОСОБА_1 , син – ОСОБА_2 та дочка – ОСОБА_6 (після шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_7 ), житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . 
Постановою Бородянського районного суду Київської області від 21 лютого 2006 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Бородянської селищної ради Київської області № 12/21 від 20 квітня 1993 року в частині надання дозволу на передачу спірного будинку в особисту власність ОСОБА_5 . Вказана постанова суду набрала законної сили 03 березня 2006 року. 
Таким чином, з моменту набрання постановою суду першої інстанції законної сили у позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлого ОСОБА_8 виникло право спільної сумісної власності на спірний житловий будинок.» 
Згідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Отже, з викладеного вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та померлому ОСОБА_8 на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . 
Таким чином, після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина на частину вказаного спірного житлового будинку, однак позивачі не можуть оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки відсутня реєстрація права власності на даний будинок та правовстановлюючі документи на це майно. 
За наведених вище підстав, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не можуть зареєструвати за собою право власності по частці за кожним на вказаний житловий будинок. 
Спірний будинок не є комунальною власністю та не передавався на баланс філії «Макарівське районне дорожнє управління» ДП «Київське обласне дорожнє управління» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги»; реєстрація права власності на даний будинок відсутня (а.с. 44, 45, 160, 164).
З копії довідки КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» від 06 травня 2017 року № Б-2663 про показники об`єкта нерухомого майна та копії технічного паспорту вбачається, що 28 липня 2017 року проведено інвентаризацію житлового будинку АДРЕСА_1 , загальна площа вказаного будинку складає 109,9 кв.м, житлова – 56,9 кв.м. На земельній ділянці розташовані: гаражі літ. «Б», «И», сараї літ. «В», «З», погріб літ. «Д», убиральня літ. «Г», літній душ літ. «Е», навіс літ. «Ж», споруди № 4-8, І. Житлова прибудова літ. «А1», прибудова літ. «а1», сарай літ. «З», гараж літ. «И» - побудовані до 05 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва (а.с. 34, 41-43). 
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. 
Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.
Відповідно до ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.
Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України).
Відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.
Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Оскільки, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та спадкодавцю ОСОБА_8 належить по частці кожному спірний житловий будинок, після смерті ОСОБА_8 його діти ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) та дружина ( ОСОБА_4 ) подали своєчасно нотаріусу заяву про прийняття спадщини, однак не можуть реалізувати свої спадкові права через відсутність реєстрації та правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, то позовні вимоги про визнання за позивачами та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета позову, права власності у відповідних частках на зазначене нерухоме майно є обґрунтованими та законними, у зв`язку із чим підлягають задоволенню.
Керуючись ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області, третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 , про визнання права власності на частину житлового будинку – задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) право власності на 1/4 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/12 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/12 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Бородянської селищної ради Бучанського району Київської області про визнання права власності на частину житлового будинку - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ) в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/12 частину житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 20 березня 2026 року.

Суддя	Марина ГЕРАСИМЕНКО