Справа № 317/1332/26
Провадження № 3/317/559/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року        м. Запоріжжя 
Суддя Запорізького районного суду Запорізької області Мінгазов Р.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою (відповідно до протоколу): АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий. Інші відомості суду не відомі,
за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, 

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600595 від 25.02.2026, встановлено, що водій ОСОБА_1 25.02.2026 року о 15 год. 13 хв. на а/ш Бориспіль-Дніпро-Запоріжжя 475 км, керував транспортним засобом BMW 330I д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому не маючи права керування таким транспортним засобом. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.126 КУпАП.
В судові засідання правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, причин неявки суд не повідомив, при цьому достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлено до суду, про що свідчить його підпис в протоколі про адміністративне правопорушення. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, за допомогою надіслання судових повісток на адресу, зазначену у протоколі, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке міститься в матеріалах справи, а також повідомлявся надісланням SMS-повідомлення на номер телефону, зазначений у протоколі. Згідно довідки про доставку SMS, абонент SMS-повідомлення отримав завчасно.Крім того, правопорушника було повідомлено шляхом опублікуванням оголошення на офіційному веб-сайті суду «Судова влада». 09.03.2026 на електронну пошту суду надійшла заява ОСОБА_1 , зазначивши, що не заперечує щодо розгляду справи без його участі, свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні визнає повністю.
23.03.2026 від захисника ОСОБА_1 адвоката Вдовіченка В.В. надійшло клопотання про повернення матеріалів справи про адміністративне правопорушення за підвідомчістю до УПП в Запорізькій області.
Положеннями ч.2 ст.268 КУпАП визначено перелік справ про адміністративні правопорушення, при розгляді яких участь особи є обов`язковою. Даний перелік не містить справ про адміністративне правопорушення, передбачених ст. 126 КУпАП.
Виходячи з положень ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, що притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 КУпАП, не є обов`язковою.
Таким чином, з врахуванням того, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею126 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд приходить до висновку за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Вдовіченка В.В., на підставі наявних у справі матеріалів.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, щодо часу, місця, способу настання обставин, вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення, та безпосередньо її ролі в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст. 126 цього Кодексу, розглядають органи Національної поліції.
Відповідно до ст.221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, вчинені особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років.
Оскільки ОСОБА_1 на момент вчинення правопорушення не досяг 18 років, справа підлягає розгляду судом.
Відповідно до підпункту «а» п.2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортними засобами відповідної категорії.
Згідно з пунктом 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом передбачена частиною 2 статті 126 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.2 КУпАП підтверджується письмовими матеріалами справи, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №600595 від 25.02.2026; рапортом інспектора взводу №1 роти №3 батальйону №2 полку УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Артемьєва В.О., з якого слідує, що 25.02.2026 було зупинено транспортний засіб BMW 330I н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , та встановлено, що останній не має посвідчення водія відповідної категорії, оскільки ніколи його не отримував; даними довідки щодо повторності вчиненого правопорушення з бази даних «Інформаційний портал Національної поліції України» за ст. 126 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повторно протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачені ст. 126 КУпАП; відеозаписом правопорушення що мало місце 25.02.2026.
Приймаючи до уваги викладене, оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.2 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.
Згідно ст.13 КУпАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею24 -1 цього Кодексу. Разом з тим, частиною 2 вказаної статті передбачено, що у разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 174, 185, 190 - 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24 - 1 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст. 24-1 КУпАП за вчинення адміністративних правопорушень до неповнолітніх у віці від шістнадцяти до вісімнадцяти років можуть бути застосовані такі заходи впливу: 1) зобов`язання публічно або в іншій формі попросити вибачення у потерпілого; 2) попередження; 3) догана або сувора догана; 4) передача неповнолітнього під нагляд батькам або особам, які їх замінюють, чи під нагляд педагогічному або трудовому колективу за їх згодою, а також окремим громадянам на їх прохання.
За таких обставин, враховуючи характер та обставини скоєного ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також положення ст. ст. 13, 36 КУпАП, суддя вважає за необхідне застосувати до нього захід впливу, передбачений ст. 24-1 КУпАП, у вигляді попередження, що буде необхідним і достатнім для виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Заходи впливу, передбачені ст. 24-1 КУпАП не є адміністративними стягненнями в розумінні ст. 23 КУпАП, а є альтернативними заходами впливу, які можуть бути застосовані тоді, коли виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку. Тому, при застосуванні до неповнолітнього правопорушника заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП, стягнення судового збору не допускається.
На підставі наведеного, ст. ст. 13, 36, 40-1, 121ч.1,ст.126ч.1,121ч.5 КУпАП, та керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП, ст. 4 ч. 2. п 4. п. 5 ЗУ «Про судовий збір», суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та на підставі ст.24-1 КУпАП, застосувати до нього заходи впливу у вигляді попередження.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя        Р.В. Мінгазов