РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2026 р.	м. Харків	Справа № 922/3319/25	

Господарський суд Харківської області у складі судді Ольшанченка В.І. 
за участю секретаря судового засідання Красовського В.С.
та представників:
позивача – Романченка О. М.,
відповідача – Зибунової Ю. О.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження справу 
за позовом 	Товариства з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (61001, м. Харків, вул. Військова, 37) 	
до 	Акціонерного товариства "Українська залізниця" (м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5), в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" (03035, м. Київ, вул. Гетьмана Павла Скоропадського, 61), 	
про 	внесення змін до договору,	

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (позивач) надало Господарському суду Харківської області позовну заяву до Акціонерного товариства "Укрзалізниця", в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" АТ "Укрзалізниця" (відповідач), в якій просить суд:
- внести зміни до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020, шляхом підписання додаткової угоди №2 про зміну орендованої площі та пропорційне зменшення орендної плати, з 28.03.2023, а саме зобов`язати Акціонерне товариство "Укрзалізниця", в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Укрзалізниця" підписати відповідну додаткову угоду до договору оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38–ВУМ, що відображатиме зміну орендованої площі та розмір орендної плати, з 28 березня 2023 року, з наступним формулюванням змінених умов пункту 1.1 договору оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38–ВУМ, а саме: “1.1. На умовах та в порядку, визначених цим договором, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 321,06 кв м, а саме: частину критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. “Н/1-1” - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1 (далі - майно), відповідно до акта приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору. Ці зміни набирають чинності з 28.03.2023 і діють до 27.03.2027 та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.”;
- судові витрати по справі покласти на Акціонерне товариство "Укрзалізниця".
Позовні вимоги позивач обґрунтовує істотною зміною обставин, викликаною воєнним станом (Указ Президента України №64/2022), активними бойовими діями у м. Харкові (наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309) та форс-мажорними обставинами (лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022), що призвело до втрат постачальників із РФ та Казахстану, блокування портів, неможливості перевезень, затримок вантажів, продажу товарів зі збитками, евакуації персоналу, відключень електроенергії та постійних повітряних тривог, унаслідок чого виконання договору стало економічно невигідним. Ці обставини позивач підтверджує сертифікатом Харківської ТПП №6300/25-0071 від 08.01.2025 (форс-мажор з 24.02.2022 по 31.05.2022) та висновком Харківської ТПП №14/63.01-6 від 17.01.2025 про істотну зміну обставин, посилаючись при цьому на ст. 509, 525, 626, 652, 762 ЦК України, ст. 188, 193, 286 ГК України.
Ухвалою від 17.09.2025 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачу 5-ти денний строк з дня вручення йому ухвали на усунення недоліків позовної заяви.
19.09.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків.
23.09.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" заяву про уточнення позовних вимог, проте суд її не розглядає, оскільки вона подана до відкриття провадження у справі.
Також, 23.09.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" заяву про усунення недоліків.
Ухвалою від 29.09.2025 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 20.10.2025 о 14:00 год, у яке викликав учасників справи.
06.10.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" заяву щодо виконання ухвали суду, клопотання про долучення доказів та заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить суд прийняти уточнену редакцію позовних вимог, а саме: 
"1. Внести зміни до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020, шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 28.03.2023 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020 про зміну орендованої площі, у наступній редакції: "Сторони договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020: Акціонерне товариство "Укрзалізниця", в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Укрзалізниця" (Орендодавець), з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (Орендар) з другої сторони прийшли до узгодженого рішення скоротити площу орендованих приміщень (об`єкту оренди) частини критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. “Н/1-1” - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходиться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1. Нова узгоджена площа об`єкту оренди становить 321,06 кв м. Ці зміни набирають чинності з 28.03.2023 і діють до 27.03.2027 та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Інші умови договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020 залишаються незмінними".
13.10.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" клопотання про відкладення судового засідання.
14.10.2025 відповідач надав через підсистему "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в позовних вимогах в повному обсязі. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що відсутні передбачені законом підстави для зміни умов договору. Зокрема, зазначає, що позивачем не доведено неможливості користування орендованим майном, яке не є пошкодженим чи зруйнованим та залишається придатним для використання за призначенням. Додатково відповідач вказує, що спірні правовідносини виникли з договору, укладеного за результатами проведення аукціону, а відтак його умови, у тому числі щодо площі об`єкта та розміру орендної плати, були визначені на конкурентних засадах і є обов`язковими для сторін, що виключає можливість їх зміни без проведення аукціону. Крім того, відповідач наголошує на недопустимості односторонньої зміни умов договору відповідно до статей 525, 526 ЦК України, а також вказує на відсутність підстав для застосування положень щодо істотної зміни обставин, оскільки такі обставини були відомі та могли бути передбачені сторонами на момент укладення договору. На підтвердження своєї правової позиції відповідач посилається на усталену судову практику Верховного Суду, відповідно до якої зміна або розірвання договору у зв`язку з істотною зміною обставин є винятковим заходом і допускається лише за наявності сукупності визначених законом умов, зокрема непередбачуваності таких обставин, неможливості їх усунення стороною та істотного порушення балансу інтересів сторін, а також на судові рішення у подібних правовідносинах, якими відмовлено у задоволенні аналогічних вимог про зміну умов договорів оренди.
Крім того відповідач вказує на невідповідність розміру орендованої площі, яку позивач зазначає у прохальній частині позовної заяви (з уточненням) 321,06 кв м, інформації, яка міститься в документах, поданих відповідача для проведення аукціону на передачу в оренду складських та підсобних приміщень №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Георгія Тарасенка (колишня назва – Плеханівська), 114, літ. Н/1-1, які є частиною нежитлової 1-поверхової будівлі літ. "Н/1-1" склад №9 станції Харків-Балашовський, яка складає 327,0 кв м, а також зазначав про невідповідність у прохальній частині позову умовам договору строків дії договору, на який просить продовжити позивач, а саме: договір укладений 01.04.2020 і діяв до 27.03.2023 (п. 11.1 договору), тобто укладений майже на 3 роки, а в позовній заяві позивач просить внести зміни до договору оренди з 28.03.2023 по 27.03.2027, що складає 4 роки.
Відповідач також зазначає, що неодноразово у відповідях позивачу на його звернення щодо зміни орендованої за договором площі надавав свою обґрунтовану позицію щодо неможливості внесення таких змін у договір, в тому числі це пов`язано з порядком, визначеним для відповідача, відчуження та передача в оренду (найм) майна, яке здійснюється виключно на конкурентних засадах через електронні аукціони в електронній торговій системі, згідно з Порядком відчуження та передачі в оренду (найм) майна господарських товариств, у статутному капіталі яких більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі або іншій юридичній особі, єдиним учасником (засновником) якої є держава, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2023 №1032. Так як позивач просив змінити основні умови договору – площу орендованого майна та орендну плату, які визначались на аукціоні, відповідно неможливо змінити ці умови шляхом укладання додаткової угоди до договору оренди, а необхідно проводити новий аукціон.
Представник позивача у призначене підготовче засідання на 20.10.2025 не з`явився.
Протокольною ухвалою від 20.10.2025 суд прийняв до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог, приєднав до матеріалів справи заяву позивача на виконання ухвали суду, задовольнив заяву позивача про долучення доказів, відхилив заяву позивача про відкладення судового засідання, прийняв до розгляду відзив відповідача на позовну заяву та відклав підготовче засідання на 03.11.2025 о 14:00 год, у яке викликав учасників справи.
20.10.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" надав відповідь на відзив, в якому не погоджується з доводами відповідача та просить суд прийняти її до розгляду.
24.10.2025 відповідач надав через підсистему "Електронний суд" заперечення на відповідь на відзив.
Протокольною ухвалою від 03.11.2025 суд прийняв до розгляду відповідь на відзив та заперечення відповідача на відповідь на відзив, закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 19.11.2025 о 15:00 год, у яке викликав учасників справи.
04.11.2025 позивач надав через підсистему "Електронний суд" заяву про зупинення провадження у справі, в якій просить зупинити провадження у справі №922/3319/25 до розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ "Імпексінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі №922/296/25.
Протокольною ухвалою від 19.11.2025 суд відхилив клопотання позивача про зупинення провадження у справі.
У судовому засіданні 19.11.2025 судом оголошено перерву до 03.12.2025 о 15:30 год.
У судовому засіданні 03.12.2025 судом оголошено перерву до 17.12.2025 о 14:30 год.
16.12.2026 позивач надав клопотання про відкладення судового засідання.
Протокольною ухвалою від 17.12.2025 суд відхилив клопотання позивача про відкладення судового засідання.
Ухвалою від 17.12.2025 суд зупинив провадження у справі №922/3319/25 до закінчення розгляду Верховним Судом касаційної скарги ТОВ "Імпексінвест" на рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2025 у справі №922/296/25.
09.03.2026 відповідач надав через підсистему "Електронний суд" клопотання про поновлення провадження у справі.
Ухвалою від 18.03.2026 суд поновив провадження у справі №922/3319/25 та призначив судове засідання на 01.04.2026 о 15:00 год, у яке викликав представників учасників справи.
У судовому засіданні 01.04.2026 представник позивача підтримав позовні вимоги, а представник відповідача заперечував проти позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
01 квітня 2020 року між Акціонерним товариством "Українська залізниця", в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт на експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця", (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (орендар) був укладений договір оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ (надалі – договір), за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 585,60 кв м, а саме: частину критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. Н/1-1 – складські та підсобні приміщення №6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, що розташований в місті Харкові та знаходиться за адресою: вул. Плеханівська, №114, літ. Н/1-1, загальною площею 668,40 кв м (далі- майно), в тому числі коефіцієнт загальних площ 87,61% згідно з планом за поверхами, з викопіюванням поповерхового плану, відповідно до акта приймання-передачі майна, що складає невід`ємну частину цього договору.
Відповідно до п. 1.3 договору майно передається орендарю для його використання за цільовим призначенням – вільне призначення.
Згідно з п. 2.1 договору передача орендареві майна в строкове платне користування здійснюється на підставі акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, складеного згідно з формою, що є невід`ємною частиною цього договору. Майно вважається переданим орендодавцем орендарю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна та скріплення печатками (у разі наявності) в строки, встановлені цим договором. При цьому ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження майна переходить до орендаря з дати підписання сторонами акта приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря.
Пунктом 2.4 договору передбачено, що орендар не пізніше останнього дня строку дії цього договору зобов`язаний повернути, а орендодавець прийняти майно за актом приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця, що складається та підписується сторонами відповідно до форми, наведеної у додатку 2 до цього договору. Майно має бути повернуто з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від майна без нанесення шкоди цьому майну, в стані не гіршому, ніж на момент прийняття майна в оренду за актом приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря, з урахуванням нормального зносі. Вартість здійсненого орендарем ремонту та/або поліпшення майна орендодавцем не компенсується.
У випадку погіршення стану майна понад нормальний знос або його знищення орендар повинен за вибором орендодавця відновити майно до відповідного стану, що був на момент передачі майна орендареві, або відшкодувати орендодавцю вартість пошкодженого або знищеного майна.
Відповідно до п. 2.5 – 2.7 договору майно вважається повернутим орендодавцю з дати підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі майна від орендаря до орендодавця та скріплення печатками (у разі наявності).
Орендар зобов`язаний повернути та звільнити майно від будь-яких власних речей, що перешкоджатимуть орендодавцю у подальшій реалізації свого права на майно, не пізніше останнього дня строку (терміну) дії цього договору. (п. 2.6 договору)
Після спливу строку (терміну), визначеного пунктом 2.6 договору, з метою повернення та звільнення майна від речей, що не належать орендодавцю, орендодавець має право застосувати заходи щодо самостійного входу чи із залученням правоохоронних органів до повернення майна та передачі залишених рече на відповідальне зберігання за рахунок орендаря, про що складається акт про вжиття заходів передачі речей на відповідальне зберігання, та/або акт про вжиття заходів повернення майна орендодавця, в довільній формі. Орендар зобов`язується відшкодувати орендодавцю понесені ним витрати на вжиття зазначених заходів. (п. 2.7 договору)
Згідно з пунктами 3.1, 3.2 договору розмір орендної плати визначається за результатами електронних торгів (аукціону), який відбувся у березні 2020 року і становить за перший базовий місяць березень 2020 року користування за 1 кв м майна 50,91 грн, крім того ПДВ 10,18 грн, а всього разом з ПДВ 61,09 грн.
Загальний розмір орендної плати за перший базовий місяць березень 2020 року користування майном становить 29810,00 грн, крім того ПДВ 5952,00 грн, а всього разом з ПДВ 35772,00 грн.
У разі підписання сторонами акту приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря у місяці, що не є місяцем проведення аукціону, розмір орендної плати з перший місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць, визначений у пункті 3.1 договору, на індекс інфляції за місяць, що передують місяцю підписання та за місяць підписання сторонами акту приймання-передачі майна від орендодавця до орендаря. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Сторони погодили, що для розрахунків приймається індекс інфляції розрахований Державною службою статистики України, та опублікований на офіційному ресурсі http://index.minfin.com.ua/economy/index/inflation/. (п. 3.2 договору)
За приписами пункту 6.2.20 договору орендар зобов`язаний у разі припинення/розірвання цього договору повернути орендодавцю майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі йому в оренду, з урахуванням нормального зносу.
Відповідно до п. 11.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженим представниками сторін та скріплення їх підписів відбитками печаток сторін (за наявності) і діє до 27 березня 2023 року та в будь-якому разі до повного виконання сторонам своїх зобов`язань.
Згідно з п. 11.7.2 договору договір припиняється в разі закінчення його строку, на який було укладено договір.
Пунктом 11.10 передбачено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов не менше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, про що сторони укладають додаткову угоду до договору.
Додаткових угод, підписаних обома сторонами, про продовження строку дії договору сторонами не надано суду.
Актом приймання-передачі майна від 02.04.2020 відповідач передав позивачу в строкове платне користування нерухоме майно: частину критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. Н/1-1 – складські та підсобні приміщення №6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, що розташований в місті Харкові та знаходиться за адресою: вул. Плеханівська, №114, літ. Н/1-1, загальною площею 585,60 кв м.
17.03.2021 сторони уклали додаткову угоду №1 до договору, в якій розділ 12 договору виклали у новій редакції.
Як зазначив позивач, він неодноразово звертався до відповідача щодо звільнення позивача від сплати орендної плати за період з березня по травень 2022 року та зменшення у подальшому вартості орендної плати, що підтверджується листами від 25.08.2022 вих. №18 і від 14.12.2022 вих. №039. 
Проте всі його пропозиції залишались без належного реагування або були відхилені без належного обґрунтування.
Позивач направив на адресу відповідача листа від 22.02.2023 вих. №08 про зміну істотних умов договору оренди, в якому просив в порядку п. 11.10 договору переглянути умови діючого договору та змінити його умови в частині орендованої площі, а саме: виключити з договору складське та підсобне приміщення №6, 7, загальною площею 258,60 кв м та перерахувати орендну плату пропорційно до зайнятої площі. При цьому повідомив, що з вересня 2022 року зазначені приміщення вільні від вантажів, споруд та майна орендаря та можуть бути передані представнику орендодавця у будь-який зручний час.
Крім того, листами від 25.08.2022 вих. №19, від 14.12.2022 вих. №040 та від 20.02.2023 вих. №07 позивач повідомляв відповідача про те, що комерційна діяльність підприємства суттєво скорочена, оскільки надходження імпортних товарів на територію України на даний час неможливе через заблоковані порти та залізничні путі, а також через те, що місто Харків постійно знаходиться у зоні бойових дій, що також заважає вести комерційну діяльність з іншими містами України, у зв`язку із чим просило розглянути питання щодо скорочення площі орендованих складських приміщень до 324 кв м та зменшення орендної плати до 20%.
Листом від 07.03.2023 №ЦКМ-13/890 Департамент майнової політики АТ "Укрзалізниця" погодив продовження дії договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, за умови відсутності заборгованості з орендної плати. 
Однак враховуючи наявність заборгованості відповідача, додаткова угода про пролонгацію договору не була підписана відповідачем, при цьому фактично договір є діючим, адже позивач не передав відповідачу орендоване приміщення за актом приймання-передачі відповідно до умов договору (пункт 2.5 договору).
Як зазначав відповідач, позивач також звертався до відповідача листом від 27.03.2023 вих.№15, в якому просив провести аукціон на нову площу складу з ринковою вартістю, актуальною для даного часу та для діючих умов, та гарантував прийняття участь у новому аукціоні.
Також позивач звертався до відповідача з листом від 27.03.2023 вих. №15, в якому зазначив, що оскільки на даний час ведеться робота щодо подальшого продовження договору оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38–ВУМ на новий термін, а також враховуючи блокування морських портів України, відсутність оформлення імпорту та можливості здійснення перевезень залізницею зі східного напрямку, що у свою чергу, суттєво вплинуло на діяльність підприємства, та просив провести аукціон на нову площу складу з ринковою вартістю, актуальною для даного часу та для діючих умов.
Позивач у своєму позові зазначає, що одночасно із листами від 27.03.2023 за вих. №16, 18 ним направлено на адресу відповідача акт прийому-передачі про повернення орендарем орендодавцю частини приміщень загальною площею 262,6 кв м та копію додаткової угоди №5 до договору оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38-ВУМ.
Однак, в цих листах відсутні додатки. Докази відправки відповідачу цих листів з актом та додатковою угодою, а також самих акту і додаткової угоди суду не надано.
АТ "Укрзалізниця" листом від 02.04.2024 повідомило, що внесення запропонованих змін можливе лише за умови проведення нового аукціону та укладення нового договору оренди.
До позову позивачем додано лише Додаток 5 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 наступного змісту:
«АТ "Українська залізниця" (орендодавець), в особі директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт на експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Стратійчука Олексія Сергійовича, що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за №1061, та в особі заступника директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт на експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Радченка Євгена Миколайовича, що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за №1061, з однієї сторони та 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (орендар), в особі директора Скопіної Олени Миколаївни, діючої на підставі Статуту підприємства шляхом перемов та на підставі п. 10.1, 10.3, 11.5.4.(б) договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020
Прийшли до узгодженого рішення скоротити площу орендованих приміщень (об`єкту оренди): частини критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. "Н/1-1" - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1. Нова узгоджена площа об`єкта оренди має становити 321,06 кв м.
Усі інші умови та положення договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 є дійсними та залишаються без змін.
ПІДПИСИ СТОРІН
Орендодавець: 
Директор філії ___________
Заступник директора філії ___________
Орендар: ТОВ "Імпексінвест"
Директор _________».
Представник позивача усно у судовому засіданні зазначив, що саме цей додаток 5 позивач вважає додатковою угодою, яка нібито була направлена ним відповідачу разом з листом від 27.03.2023.
28.12.2023 листом вих. №062 позивач вже вкотре звернувся з проханням зменшити вартість орендної плати.
Листом від 02.04.2024 відповідач зазначив, що внесення запропонованих змін можливе лише за умови проведення нового аукціону та укладення нового договору оренди.
У січні 2025 року позивач отримав сертифікат Харківської Торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) №6300/25-0071 від 08.01.2025, яким засвідчено період дії форс-мажорних обставин з 24.02.2022 по 31.05.2022, а також висновок про істотну зміну обставин (hardship) за нормами статті 652 ЦК України №14/63.01-6 від 17.01.2025, в яких зазначено, що для ТОВ "Імпексінвест" дійсно настала істотна зміна обставин, яка знаходиться поза контролем підприємства і значно обмежує його можливість користуватися орендованим майном та належним чином виконувати зобов`язання за договором. 
У висновку Харківської торгово-промислової палати підкреслено, що обмеження можливості користування майном та неможливість виконання зобов`язань у період воєнного стану в Україні, ведення бойових дій у Харківській області та інтенсивних обстрілів прифронтового міста виходять за межі звичайного комерційного ризику. Виконання договору на первісних умовах створює для позивача надмірне матеріальне навантаження, що суперечить принципам розумності, справедливості та добросовісності.
30.01.2025 позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому просив суд: внести зміни до укладеного між сторонами договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38ВУМ від 01.04.2020, а саме: скоротити площу орендованих приміщень до 321,06 кв м, виключивши з орендованої площі частини критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. “Н/1-1” - складські та підсобні приміщення №6, 7, що розташовані в м. Харкові, вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1 загальною площею 258,60 кв м, а також встановити нові умови сплати орендної плати, пропорційні до скороченої площі, та застосувати зазначені зміни до даних правовідносин з 28.03.2023; зобов`язати АТ "Укрзалізниця" укласти відповідну додаткову угоду до договору оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38ВУМ, що відображатиме зміну орендованої площі та встановити нові умови орендної плати з 28.03.2023.
Рішенням від 16.05.2025 у справі №922/296/25 Господарський суд Харківської області позов ТОВ "Імпексінвест" задовольнив частково: відмовив у частині внесення змін у договір оренди нерухомого майна від 01.04.2020 №БМЕС-01/38ВУМ з 28.03.2023.
29.05.2025 Господарський суд Харківської області ухвалив додаткове рішення, згідно з яким стягнути з відповідача на користь позивача 11364,00 грн судових витрат, понесених на професійну правничу допомогу.
Постановою від 12.08.2025 у справі №922/296/25 Східний апеляційний господарський суд залишив без задоволення апеляційну скаргу позивача, рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 у справі №922/296/25 скасував та ухвалив нове рішення, яким в позові відмовив.
Постановою від 04.03.2026 Верховний Суд залишив без задоволення касаційну скаргу позивача на постанову Східного апеляційного господарського суду від 12.08.2025, рішення Господарського суду Харківської області від 16.05.2025 і додаткове рішення від 29.05.2025, оскільки позивачем було обрано неналежний та неефективний спосіб захисту своїх прав.
Відповідачем у травні 2025 року було оголошено аукціон як на оренду частини нежитлової будівлі площею 258,60 кв м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 114 (https://prozorro.sale/auction/RLE001-UA-20250523-66303/), так і на оренду частини нежитлової будівлі площею 327,0 кв м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 114 (https://prozorro.sale/auction/RLE001-UA-20250909-68575/). 
Однак позивач не взяв участі в цьому аукціоні.
Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.
Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.
Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.
Згідно з ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 2, 4 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.
Зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.
Частиною 3 ст. 653 ЦК України встановлено, що зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку.
Як зазначалося вище, позивач за уточненими позовними вимогами просить суд:
1. Внести зміни до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020, шляхом визнання укладеною додаткової угоди від 28.03.2023 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020 про зміну орендованої площі, у наступній редакції: "Сторони договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020: Акціонерне товариство "Укрзалізниця", в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Укрзалізниця" (Орендодавець), з однієї сторони та Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (Орендар) з другої сторони прийшли до узгодженого рішення скоротити площу орендованих приміщень (об`єкту оренди) частини критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. “Н/1-1” - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходиться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1. Нова узгоджена площа об`єкту оренди становить 321,06 кв м. Ці зміни набирають чинності з 28.03.2023 і діють до 27.03.2027 та в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Інші умови договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020 залишаються незмінними.
Однак при цьому не додав до позовної заяви конкретного проекту такої додаткової угоди чи формулювання змінених умов договору у письмовій редакції.
Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах від 22.05.2018 у справі №922/989/17, від 03.07.2019 у справі №916/3154/17, у разі зміни судом умов договору у порядку статті 652 ЦК України резолютивна частина судового рішення повинна містити чітке формулювання змінених умов (або нову редакцію відповідних пунктів договору), оскільки саме це забезпечує можливість примусового виконання такого рішення.
Натомість, замість додаткової угоди позивач додав до позову ніким не підписаний додаток 5 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 наступного змісту:
«АТ "Українська залізниця" (орендодавець), в особі директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт на експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Стратійчука Олексія Сергійовича, що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за №1061, та в особі заступника директора філії "Центр будівельно-монтажних робіт на експлуатації будівель і споруд" акціонерного товариства "Українська залізниця" Радченка Євгена Миколайовича, що діє на підставі довіреності, посвідченої 12.02.2020 приватним нотаріусом КМНО Ісаєнко О.В., зареєстрованої в реєстрі за №1061, з однієї сторони та 
Товариство з обмеженою відповідальністю "Імпексінвест" (орендар), в особі директора Скопіної Олени Миколаївни, діючої на підставі Статуту підприємства шляхом перемов та на підставі п. 10.1, 10.3, 11.5.4.(б) договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020
Прийшли до узгодженого рішення скоротити площу орендованих приміщень (об`єкту оренди): частини критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. "Н/1-1" - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1. Нова узгоджена площа об`єкта оренди має становити 321,06 кв м.
Усі інші умови та положення договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 є дійсними та залишаються без змін.
ПІДПИСИ СТОРІН
Орендодавець: 
Директор філії ___________
Заступник директора філії ___________
Орендар: ТОВ "Імпексінвест"
Директор _________».
Взаємне листування сторін свідчить, що позивач неодноразово ініціював питання зміни умов договору, пропонуючи варіанти, а відповідач надавав письмові відповіді, в яких висловлював заперечення або інші умови, що свідчить не про ігнорування звернень орендаря, а про розбіжність позицій сторін щодо способу і порядку зміни умов договору.
Натомість сторонами не було досягнуто згоди на продовження дії договору та не було підписано додаткову угоду, як то визначено самими сторонами у пункті 11.10. договору.
Також, слід звернути увагу на строковий статус договору оренди №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 на момент розгляду спору.
Листування сторін щодо зміни орендованої площі відбувалося у період, коли дія договору була вже припинена.
Позивач мав можливість ініціювати внесення змін про продовження його дії на новий строк шляхом направлення відповідачу проекту додаткової угоди (ч. 3 ст. 188 ГК України, ч. 1 ст. 651, ст. 653 ЦК України), однак доказів вчинення таких дій суду не надав.
Проте, наявний в матеріалах справи додаток №5 до спірного договору, який не скріплений ані підписами уповноважених сторін, ані печатками юридичних осіб, не містить в собі умов щодо продовження строку дії договору.
Посилання представників сторін на те, що договір не припинився, не дивлячись на відсутність додаткової угоди про його пролонгацію, оскільки позивач продовжує користуватися орендованими приміщеннями, а відповідач продовжує нараховувати йому орендну плату, є безпідставними, оскільки: по-перше, за умовами п. 11.10 договору він може бути продовжений лише раз на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, а не автоматично на кожний наступний строк; по-друге, згідно з п. 11.10 договору сторони мали укласти додаткову угоду до договору про продовження строку його дії, але сторонами не було укладено такої додаткову угоду та відповідно до п. 11.7.2 договору договір припинився через закінчення строку, на який його було укладено, та позивач згідно з п. 2.4 - 2.7 договору повинен був повернути майно відповідачу за актом приймання-передачі. Користування позивачем орендованим майном після припинення договору через закінчення строку його дії не свідчить про продовження договору.
Відтак, за умовами договору він припинився внаслідок закінчення строку дії, на який його було укладено, 27.03.2023.
Відповідач зазначає у відзиві на позов, що листом від 07.03.2023 №ЦКМ-13/890 Департамент майнової політики АТ “Укрзалізниця” погодив продовження дії договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, за умови відсутності заборгованості з орендної плати.
Враховуючи, що позивачем не було оплачено заборгованість, додаткова угода про пролонгацію договору не було підписана відповідачем.
Отже, навіть якщо припустити, що позивач і направляв відповідачу наявний в матеріалах справи додаток 5 до договору, то все одно направлення відповідачу пропозиції внести зміни до договору щодо площі орендованого майна після закінчення строку його дії (27.03.2023) не може вважатися належною пропозицією про зміну договору щодо продовження строку його дії згідно з ст. 188 ГК України, ст. 651, 652 ЦК України.
Відповідно і позовні вимоги про внесення змін до договору лише щодо площі орендованого майна з 28.03.2023, заявлені після закінчення строку дії договору, без умов щодо продовження строку дії договору, є неналежним способом захисту, оскільки не вирішують спір по суті.
В свою чергу відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, який викладено у постанові від 13.10.2020 у справі №369/10789/14-ц, суд має розглядати лише такий спір, у якому позовні вимоги можуть бути або задоволені, чим спір по суті буде вичерпано, або в їх задоволенні може бути відмовлено. У тому ж разі, якщо за змістом заявлених позовних вимог (а не з огляду на обставини справи) задоволення позову є неможливим, немає, як видається, підстав стверджувати про наявність юридичного спору. Суд повинен ухвалювати рішення, яким вичерпувати конфлікт між сторонами, а не давати одній зі сторін за відсутності для цього юридичних підстав сподівання на те, що вона в майбутньому отримає бажане для неї рішення.
Таким чином, з огляду на заявлені у цій справі позовні вимоги та їх підстави, з урахуванням також наведених правових норм і висновків Верховного Суду щодо їх правильного застосовування, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критерію ефективності, закріпленому у статті 16 ЦК України, створює правову невизначеність у спірних правовідносинах і не здатний забезпечити поновлення порушеного права без нових спорів між сторонами.
Обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Крім того, у матеріалах справи наявний лист позивача від 27.03.2023 з пропозицією провести новий аукціон на меншу площу складу, що відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачає необхідність розірвання чинного договору, укладеного за результатами електронних торгів (ст. 627, 629 ЦК України), та проведення нових торгів.
Відповідачем у травні 2025 року було оголошено аукціон як на оренду частини нежитлової будівлі площею 258,60 кв м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 114 (https://prozorro.sale/auction/RLE001-UA-20250523-66303/), так і на оренду частини нежитлової будівлі площею 327,0 кв м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 114 (https://prozorro.sale/auction/RLE001-UA-20250909-68575/). 
Однак позивач не взяв участі в цьому аукціоні.
До того ж, зі змісту позовних вимог не зрозуміло, яку саме додаткову угоду від 28.03.2023 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020 має на увазі позивач, і яку просить визнати укладеною.
Позивачем вказана також незрозуміла площа орендованого приміщення - 321,06 кв м - частина критого механізованого складу №9 нежитлової будівлі літ. “Н/1-1” - складські та підсобні приміщення №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Плеханівська, 114, літ. Н/1-1, оскільки площа складських та підсобних приміщень №8, 9, 10, 11, 12, що розташовані в м. Харкові та знаходяться за адресою: вул. Георгія Тарасенка (колишня назва – Плеханівська), 114, літ. Н/1-1, які є частиною нежитлової 1-поверхової будівлі літ. “Н/1-1” склад №9 станції Харків-Балашовський, складає 327,0 кв м, про що свідчить оголошення відповідача про проведення аукціону на передачу в оренду зазначених приміщень.
Також, незрозуміло чому позивач визначає кінцевою датою дії змін до договору оренди 27.03.2027, адже відповідно до п. 11.10 договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов не менше ніж за один місяць до закінчення строку дії договору, договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором, про що сторони укладають додаткову угоду до договору.
Договір укладений 01.04.2020 і діяв до 27.03.2023 (п. 11.1 договору), тобто укладений майже на 3 роки, а в позовній заяві позивач чомусь просить внести зміни до договору з 28.03.2023 по 27.03.2027, що складає 4 роки.
Посилання позивача про направлення відповідачу одночасно з листами за вих. №15, 16 від 27.03.2023 акту прийому-передачі позивачем відповідачу частини орендованих приміщень загальною площею 262,6 кв м за підписом директора ТОВ "Імпексінвест" Скопіної О. М. та копії додаткової угоди №5 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38-ВУМ від 01.04.2020 є безпідставними, оскільки не підтверджено жодними доказами, а також в цих листах відсутні посилання на такі додатки та ці документи відсутні в описі вкладення до цінного листа.
Посилання позивача в уточнених позовних вимогах на те, що зміни набирають чинності з 28.03.2023 і діють до 27.03.2027 не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки: по-перше, згідно з ч. 3 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи. Посилання представника позивача при цьому на положення статті 188 ГК України є безпідставними, оскільки ГК України втратив чинність на підставі Закону №4196-ІХ від 09.01.2025 з 28.08.2025. По-друге, існує пряма норма – ч. 3 ст. 653 ЦК України, де зазначено, що у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Зазначена норма корелюється з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 16.02.2021 у справі №921/530/18.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 914/2649/17 викладена правова позиція, згідно з якою за відсутності відповідного договірного чи законодавчого обґрунтування внесення відповідних змін до договору у судовому порядку та за відсутності згоди іншої сторони у позові слід відмовити.
Касаційний господарський суд Верховного суду у постанові від 27.08.2019 у справі №922/2743/18 зазначив, що положення частини четвертої статті 188 Господарського кодексу України щодо права заінтересованої сторони передати спір на вирішення суду, у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору, не означають, що суд має право визнати укладеним договір без передбаченого договором або законом обов`язку іншої сторони на укладення такого договору.
З урахуванням викладеного вбачаються невірними висновки судів попередніх інстанцій про те, що положення частини четвертої статті 188 Господарського кодексу України передбачають можливість суду здійснити втручання в договірні правовідносини сторін відповідно до пункту 6 частини першої статті 3, пункту 6 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України.
Касаційний господарський суд Верховного суду у постанові від 20.05.2020 у справі №914/1085/19 зробив висновки щодо відсутності підстави для задоволення позову про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, якщо після укладення сторонами договору оренди не було істотного порушення договору другою стороною, істотної зміни стану об`єкта оренди, як і не було зміни централізованих цін і тарифів, тобто не було жодної із визначених законом та договором підстав для внесення змін до цього договору.
Позивач додав до позовної заяви в якості доказів у справі сертифікат №6300-25-0031 Харківської торгово-промислової палати про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 08.01.2025, в якому визначений період дії форс-мажорних обставин для позивача щодо виконання умов договору – тільки з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року.
Предмет позовних вимог не стосується періоду з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року, адже позивач в своєму позові просить внести зміни у договір, що відображатимуть зміну орендованої площі та розмір орендної плати з 28 березня 2023 року.
Також позивач надав висновок (Hardship) Харківської торгово-промислової палати від 17 січня 2025 року про істотну зміну обставин.
У вказаному висновку зазначено про право позивача ініціювати внесення змін до договору оренди від 01 квітня 2020 року №БМЕС-01/38–ВУМ в частині зменшення площі орендованих приміщень та зменшення орендної плати.
Звернувшись з позовом позивач фактично скористався правом ініціювати внесення змін до договору.
У межах повноважень ТПП України надавати за дорученням українських та іноземних юридичних і фізичних осіб послуги, пов`язанні із захистом їх прав та інтересів, відповідно до законодавства України та міжнародних договорів (частина перша статті 11 Закону України “Про торгово-промислові палати в Україні”) здійснюється підготовка експертно-фахових висновків.
Експертно-фаховий висновок носить консультативний характер та не є експертним дослідженням у розумінні норм Закону України “Про наукову і науково-технічну експертизу” та Закону України “Про судову експертизу”.
Верховний Суд за результатами розгляду подібних справ виснував про відсутність підстав для примусового внесення змін до договору оренди без законодавчо визначених або договірних підстав та згоди іншої сторони (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2019 у справі №914/2649/17, постанова Верховного Суду від 27.08.2019 у справі №922/2743/18, постанова Верховного Суду від 20.05.2020 у справі №914/1085/19).
Верховний Суд виснував щодо відсутності підстави для задоволення позову про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, якщо після укладення сторонами договору оренди не було істотного порушення договору другою стороною, істотної зміни стану об`єкта оренди, як і не було зміни централізованих цін і тарифів, тобто не було жодної із визначених законом та договором підстав для внесення змін до цього договору (постанова від 20.05.2020 у справі №914/1085/19).
Згідно зі ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГПК України кожна особа має право на захист свого права або інтересу у спосіб, який не заборонений законом, та який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру правопорушення та здатний забезпечити його реальне поновлення без необхідності повторного звернення до суду.
Однак, позивач знову формулює не чіткі і не встановлені наданими доказами позовні вимоги, так як у матеріалах справи відсутня додаткова угода від 28.03.2023 до договору оренди нерухомого майна №БМЕС-01/38–ВУМ від 01.04.2020, яку позивач просить визнати укладеною.
Позивач не визначив конкретної редакції пунктів договору, що підлягають зміні, не зафіксував точного розміру нової орендної плати, порядку її обчислення, дати початку її застосування, що створює невизначеність змісту зобов`язань та унеможливлює належне виконання рішення у примусовому порядку.
Відповідно, обраний позивачем спосіб захисту не відповідає критеріям ефективності.
У разі зміни судом умов договору у порядку статті 652 ЦК України резолютивна частина судового рішення повинна містити чітке формулювання змінених умов (або нову редакцію відповідних пунктів договору), оскільки саме це забезпечує можливість примусового виконання такого рішення (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №922/989/17, від 03.07.2019 у справі №916/3154/17).
Згідно з ч. 9 ст. 238 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір – умови, на яких сторони зобов`язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.
Судова практика Верховного Суду свідчить про обов`язковість фіксації повного тексту додаткової угоди у резолютивній частині рішення суду. 
Проте прохальна частини позову не містить проекту додаткової угоди до договору, з зазначенням, які саме пункти договору необхідно змінити.
Обрання способу захисту - це прерогатива позивача. Разом з тим, свобода в обрані способу захисту передбачає й несення позивачем ризику відмови в задоволенні позовних вимог у зв`язку із неналежністю чи неефективністю заявленого захисту.
Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду про те, що обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19, від 02.02.2021 у справі №925/642/19, від 06.04.2021 у справі №910/10011/19, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 25.01.2022 у справі №143/591/20, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц).
Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.
Проте, задоволення позовних вимог у цій справі жодним чином не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки позивач просить суд визнати укладеною додаткову угоду від 28.03.2023, якої не існує.
Таким чином, позивачем обрано невірний спосіб захисту порушеного права, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
В матеріалах справи сторонами в якості доказів наданий тільки не підписаний сторонами додаток 5 до договору, а також відсутні докази направлення його відповідачу. Доказів про наявність та направлення відповідачу будь-яких інших додаткових угод до договору щодо продовження строку дії договору, зменшення площі орендованого майна та орендної плати позивачем не надано.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі «Трофимчук проти України» ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Керуючись ст. 188 ГК України, ст. 16, 20, 651 – 653 ЦК України, ст. 13, 73, 74, 76 - 80, 86, 123, 129, 237, 238 ГПК України,  

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Повне рішення складено "13" квітня 2026 р. 

Суддя		В.І. Ольшанченко