Справа № 723/2541/25
Провадження № 2/723/1051/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2026 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Дедик Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Клапійчук Б.В.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Берника О.П. ,
представника відповідача Богомолової І.Г. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 , представник позивача Берник Олексій Петрович , до  ОСОБА_4  про стягнення матеріальної шкоди, 
встановив:
Ухвалою суду від 16 жовтня 2025 року було скасовано заочне рішення у справі від 01.09.2025 р., яким задоволено позов  ОСОБА_1 , представник позивача Берник О.П. , до  ОСОБА_4  та  ОСОБА_5  про стягнення матеріальної шкоди. 
Після скасування заочного рішення справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та за клопотанням представника відповідача Богомолової І.Г. суд постановив перейти від розгляду в спрощеному провадженні до загального позовного провадження. 
У підготовчому засіданні 18.12.2025 р. судом постановлено ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 у зв`язку з відмовою позивача.
Позивач ОСОБА_1 , від імені якого діє Берник О.П. , звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_4  про стягнення матеріальної шкоди, посилаючись на наступне. 
Зазначає, що відповідно до постанови до постанови Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 16.04.2025 року по справі № 723/1661/25, яка набрала чинності 29.04.2025 року, неповнолітнього відповідача ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП, тобто у вчиненні дрібного хуліганства, в результаті якого було пошкоджено камеру відеоспостереження потерпілого ОСОБА_1 . 
Також зазначає, що вартість пошкодженої камери відеоспостереження марки «Hikvision DS-2CD1021-I», яка йому належала, згідно доданої довідки про середньоринкові ціни ДКП «Міські ринки» становить 2870,00 грн.
Вказує, що на даний час ОСОБА_4 є повнолітньою особою, отже може нести повну матеріальну відповідальність. 
На підставі викладеного просив стягнути з  ОСОБА_4  на його користь матеріальну шкоду в розмірі 2870,00 грн. та судові витрати в розмірі 1211,25 грн.
Під час проведення підготовчого засідання до суду надійшов відзив на позов, поданий представником відповідача Богомоловою І.Г. , в якому просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог з наступних підстав.
Зазначає, що згідно постанови суду від 16.04.2025 року ОСОБА_4 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення та постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 року розмір пошкодженої відеокамери визначений в сумі 1505 грн. Вважає, що позивач, подаючи позов про стягнення 2870,00 грн. за ті самі дії по суті намагається двічі притягнути відповідача до відповідальності за одне і те саме правопорушення, що суперечить принципам права. Також зазначає, що позивач з метою стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_4 мав би звернутись до державного виконавця в межах виконавчого провадження на виконання постанови суду, а подачу ним окремого позову в цивільному судочинстві вважає неправильним вибором процесуальної форми. Крім того, вказує, що позивачем безпідставно збільшено суму стягнення з 1505,00 грн. до 2870,00 грн. за умови неоскарження ним судового рішення.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Берник О.П. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позові обставини. Позивач додатково пояснив, що він дійсно вказував про викрадення камери, так як фактично її немає після подій 05.04.2025 р.. Камеру зняли з електропори і це видно на відео, яке було в нього. Однак поліція визначила, що це було пошкодження, щоб не притягувати до відповідальності за викрадення.Для нього не суттєво, як кваліфіковані дії ОСОБА_4 , так як важливо, аби повернути вартість камери. 
Відповідач  ОСОБА_4  в судове засідання не з`явився будучи належно повідомленими про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.
Представник відповідача адвокат Богомолова І.Г. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, додатково пояснила, що позивач мав би вирішити питання про відшкодування шкоди по нормах КУпАП. Вважає, що позивачем не доведено належності йому відеокамери, розміру шкоди, так як вказував різні суми завданої шкоди. Також вказує на те, що позивач не надав доказів того, що живе за адресою, де знаходилася відеокамера, оскільки згідно паспорта зареєстрований у м. Сторожинець. Крім того, позивач при зверненні у поліцію зазначав про викрадення відеокамери, натомість у позовній заяві зазначає про пошкодження і не визначає суму пошкоджень, а вказує шкоду в розмірі повної вартості камери. Вважає, що в позові слід відмовити через неналежний спосіб захисту.
Заслухавши учасників, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали справи про адміністративне правопорушення №723/1661/25, речовий доказ, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. 
Судом встановлено, що відповідно до постанови Сторожинецького районного суду від 16.04.2025 року (справа № 723/1661/25) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ст. 173 КУпАП за вчинення ним дрібного хуліганства, а саме, за те, що він 05.04.2025 року о 03 год. в АДРЕСА_1 , в громадському місці умисно пошкодив камеру відеоспостереження громадянина ОСОБА_1 , завдавши останньому матеріальної шкоди.
Згідно довідки про середньоринкові ціни ДКП «Міські ринки» від 12.06.2025 року вартість камери відеоспостереження марки «Hikvision DS-2CD1021-I» становить 2870,00 грн.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення № 723/1661/25 встановлено наступне.
З протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію вбачається, що ОСОБА_1 заявив, що 05.04.2025 року близько 02-00 год. невідома особа, перебуваючи в АДРЕСА_2 викрала з електроопори камеру відеоспостереження яку заявник ОСОБА_6 придбав близько 3 років тому за 12000,00 грн.
З письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 05.04.2025 року близько 02-00 год. він перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 та почув, що на вулиці лають собаки та відразу увімкнув телевізор, де транслюється відео з камери відеоспостереження, яка була розташована на електроопорі біля будинку АДРЕСА_2 та побачив на дорозі п`ятьох невідомих осіб, які видались неповнолітніми. В подальшому на відео було видно як чиясь рука відкручує камеру та відео зникло. Вийшовши на вулицю вже нікого він не побачив, однак помітив, що відсутня камера відеоспостереження на електроопорі.
З письмових пояснень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вбачається, що 05.04.2025 року близько 03 год. вони з ОСОБА_4 , гуляли по АДРЕСА_1 . Помітивши на електроопорі відеокамеру, яка їх знімала, ОСОБА_4 вирішив її збити. ОСОБА_4 заліз на електроопору, зірвав камеру та кинув на землю, а після того як спустився на землю підняв камеру і знову кинув її на 10-15 метрів, після чого, помітивши якогось чоловіка з ліхтарем, вони втекли.
З письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що 05.04.2025 року близько 03 год. він разом з друзями прогулювався по АДРЕСА_3 помітили камеру відеоспостереження, яка їх знімала, що йому не сподобалось і він вирішив залізти на електроопору та збити відеокамеру. Збивши камеру, яка впала на землю, вони побачили людину з ліхтарем, що йшла дорогою, та одразу втекли. Вкрасти камеру з метою збагачення у нього мети не було, хотів лише її пошкодити, аби не знімала його. 
З письмових пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що близько 5 років назад він встановлював ОСОБА_1 камеру відеоспостереження марки «Hikvision DS-2 СЕ 16D3Т-ІТF» вартістю 1505 грн. станом на 05.04.2025 року на електроопорі поряд з будинком за адресою: АДРЕСА_4 .
Згідно наявної в матеріалах адміністративної справи інформації з сайту info@hikvision.co.ua вартість камери Hikvision DS-2 СЕ16D03Т-ІТF складає 1505 грн. 
З переглянутого у судовому засіданні DVD-R диску, наявного в матеріалах адміністративної справи, вбачається, що згідно запису 05.04.2025 р., починаючи з 01:40 год.з висоти електроопори спостерігається вулиця між житловими будинками, на якій з"являється група хлопців 4-5 осіб, які проходять вулицею, через деякий час повертаються, зупиняються, направляють свою увагу в сторону електроопори, повертаються, рухаючись в її напрямку, проходять, зникаючи з поля зору зображення, і через невеликий проміжок часу помітно перед камерою силует руки, після чого зображення припиняється.
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 року поновлено адвокату Богомоловій І.Г. строк на оскарження постанови суду, в задоволенні її апеляційної скарги відмовлено, а постанову Сторожинецького районного суду від 16.04.2025 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП залишено без змін. 
Як вбачається з даної постанови суд апеляційної інстанції зазначив, що перевірені ним письмові докази у справі у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки останній своїми діями порушив громадський порядок і спокій громадян та заподіяв матеріальну шкоду власнику камери відеоспостередження. Крім того, під час розгляду апеляційної скарги неповнолітній ОСОБА_4 у присутності законного представника - мами ОСОБА_11 визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, а саме вказав, що він пошкодив відеокамеру при обставинах, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду, а сама законний представник не заперечувала вчинення її сином дій, що ставились йому у провину, та в послідуючому погодилась з прийнятим судом рішенням.
У судовому засіданні оглянуто речовий доказ: коробку з-під камери відеоспостереження марки Hikvision моделі DS-2СD1021-І, що надана позивачем на підтвердження того, що відповідачем пошкоджена відеокамера саме такої моделі, а не та, що зазначена у постанові Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 р. у справі №723/1661/25, а також на підтвердження того, що він є власником пошкодженої камери.
Представник відповідача просила визнати вказану коробку недопустимим доказом, так як вона не має ознак речового доказу. 
Частиною 1 статті 97 ЦПК України передбачено, що речовими доказами є предмети матеріального світу, які своїм існуванням, своїми якостями, властивостями, місцезнаходженням, іншими ознаками дають змогу встановити обставини, що мають значення для справи.
Суд знаходить, що коробка з-під камери відеоспостереження відповідає ознакам речового доказу, оскільки її знаходження у позивача вказує на те, що позивач мав відеокамеру марки і моделі, зазначеної на упакуванні, а у сукупності з долученою до позову довідкою про вартість відеокамери такої ж марки та моделі, доводить збереження позивачем упакування на час звернення з позовом до суду. 
Суд, виходячи з положень ст. 78 ЦК України, вважає клопотання представника відповідача необгрунтованим, так як не наведено підстав недопустимості доказу.
Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). 
Згідно ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. 
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Суд знаходить доведеним неправомірність дій ОСОБА_4 у заподіянні матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_1 під час скоєнння адміністративного правопорушення, яка завдана саме з вини відповідача.
Доводи відповідача про те, що позивач не довів належність йому пошкодженого майна, на думку суду, спростовуються зверненням позивача до поліції щодо викрадення відеокамери 05.04.2025 року, постановою Сторожинецького районного суду від 16.04.2025 року та постановою Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 року у справі №723/1661/25, наявністю у позивача коробки з-під відеокамери (речовий доказ по справі). Та обставина, що місце проживання позивача зареєстровано у м. Сторожинець, не спростовує належність йому камери відеоспостереження, пошкодженої ОСОБА_4 , так як володіння вказаним майном не залежить від місця проживання. Крім того, відповідачем не надано відомостей про те, що пошкоджена ним відеокамера належить іншій особі, а не позивачу.
Також суд вважає доведеним позивачем розмір заподіяної шкоди - 2870 грн., що підтверджується довідкою ДКП «Міські ринки» від 12.06.2025 року, щодо якої відповідачем не заперечувалося належність, допустимість та достовірність як доказу.
Заперечення відповідача щодо доведення позивачем розміру шкоди, оскільки у протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію зазначав про заподіння йому шкоди на суму 12 тис. грн., а у постанові Чернівецького апеляційного суду від 10.10.2025 року зазначено вартість камери відеоспостереження в розмірі 1505 грн., суд вважає необгрунтованими, так як суди першої та апеляційної інстанції, встановивши порушення громадського порядку і спокою громадян та заподіяння матеріальної шкоди власнику камери відеоспостереження, не визначали розмір такої шкоди. Суд апеляційної інстанції у своїй постанові зазначив про вартість камери відеоспостереження 1505 грн., описуючи пояснення свідка ОСОБА_10 , і не зазначав про заподіяння матеріальної шкоди саме у такому розмірі.
Зверення позивача з цивільним позовом про відшкодування заподіяної шкоди є належним способом захисту порушеного права, а посилання відповідача щодо подвійної відповідальності є безпідставними, так як у справі про адміністративне правопорушення судом не вирішувалося питання щодо стягнення шкоди. 
Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача  ОСОБА_4  підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.
На підставі ст. 22, 33, 386, 1166 ЦК України, керуючись ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 , представник позивача Берник Олексій Петрович , до  ОСОБА_4  про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.
Стягнути в з  ОСОБА_4  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду в розмірі 2870 (дві тисячі вісімсот сімдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_4  ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,25 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя