ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа № 300/4053/25 пров. № А/857/53765/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 

головуючого судді Кузьмича С. М.,
суддів Курильця А.Р., Мікули О.І., 

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року (постановлену головуючим – суддею Боршовський Т.І. у м. Івано-Франківську) у справі № 300/4053/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Запорізької області про скасування рішення № 10/1 від 08.05.2025, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

23.10.2025 Івано-Франківський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою задоволено заяву представника Ради адвокатів Запорізької області від 22.10.2025 про примирення сторін та закриття провадження у справі № 300/4053/25 та згоду ОСОБА_1 від 23.10.2025 з умовами примирення сторін, затверджено умови примирення сторін у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Запорізької області про скасування рішення № 10/1 від 08.05.2025, стягнення моральної шкоди, такого змісту:
1. Позивач ОСОБА_1 відмовляється у повному обсязі від своїх позовних вимог до Ради адвокатів Запорізької області, що є предметом розгляду у справі №300/4053/25, а саме про скасування рішення № 10/1 від 08.05.2025 та стягнення моральної шкоди.
Позивач ОСОБА_1 також відмовляється від будь-яких вимог до Ради адвокатів Запорізької області:
про встановлення відсутності повноважень і компетенції Ради адвокатів Запорізької області з 2022 року як суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.2 КАС України;
про встановлення рішенням суду загальновідомими наступні обставини: адвокат Доненко В.О. в період 2022 рік, 2023 рік, 2024 рік, 2025 рік адвокатську діяльність не здійснює; адвокат Доненко В.О. є ВПО з територій окупації ворогом і знаходиться в Єдиній системі України внутрішньопереміщених осіб, взятий на облік таким ЦНАП; робоче місце адвоката ОСОБА_1 на території окупації ворогом в КамянськоДніпровському районі Запорізької області; адвокат Доненко В.О. доходів не має, хворіє від інсульта; все майно, житло адвоката ОСОБА_1 в окупації на ТОТ - «націоналізовано», розграбованого ворогом;
про визнання протиправним бездіяльності відповідача у невиконанні вказівок п.2.10.4 Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого рішенням РАУ №4 від 03.02.2017 щодо самостійної перевірки стану ВПО і матеріального стану адвоката з ТОТ ОСОБА_1 ;
про визнання протиправним і скасування п.п.2.17, 2.18, 2.19, 2.20 Положення про внески на забезпечення реалізації адвокатського самоврядування, затвердженого рішенням РАУ №4 від 03.02.2017;
2. Відповідач Рада адвокатів Запорізької області визнає помилковість свого рішення від 08.05.2025 щодо результатів розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.10.2024 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 29.10.2024 без врахування відомостей про стан його здоров`я та матеріальний стан.
3. Відповідач в межах своїх повноважень звільняє ОСОБА_1 від сплати щорічних внесків на забезпечення адвокатського самоврядування за 2023, 2024, 2025 роки.
4. Рада адвокатів Запорізької області при кожному щорічному розгляді заяв адвокатів про звільнення від сплати внеску на забезпечення адвокатського самоврядування розглядає заяву ОСОБА_1 від 29.10.2024 в частині такого звільнення на кожен наступний рік з урахуванням відомих відповідачу на день укладання цієї угоди відомостей про матеріальний стан та стан здоров`я ОСОБА_1 .
5. У разі зміни матеріального становища ОСОБА_1 , останній зобов`язується повідомити про це Раду адвокатів Запорізької області для врахування при розгляді питання про звільнення позивача від сплати щорічного внеску на забезпечення адвокатського самоврядування.
6. Сторони підтверджують, що умови цієї угоди стосуються тільки сторін у справі №300/4053/25 та не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
7. Сторони зобов`язуються здійснити дії, виконання яких покладено на них цією угодою, у день ухвалення судом судового рішення про затвердження умов примирення та закриття провадження у справі №300/4053/25.
8. Всі понесені сторонами судові витрати сторони залишають за собою.
9. Сторонам відомі наслідки ухвалення судового рішення про затвердження умов примирення..
Закрито провадження у справі № 300/4053/25 за позовом ОСОБА_1 до Ради адвокатів Запорізької області про скасування рішення № 10/1 від 08.05.2025, стягнення моральної шкоди.
24.11.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 19.11.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 про затвердження умов примирення та закриття провадження у справі № 300/4053/25.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04.12.2025 заяву ОСОБА_1 від 19.11.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 про затвердження умов примирення та закриття провадження у справі № 300/4053/25 - повернуто заявнику без розгляду.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав суду докази надсилання заяви від 19.11.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 відповідачу.
Вказану ухвалу в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційні скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що суд поклав на нього не передбачений процесуальним законом обов`язок щодо направлення копії заяви іншим учасникам справи.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Враховуючи вимоги пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від учасників справи про розгляд справи за їх участю відсутні і апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009 №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови, а саме - невиконання рішення суду.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Разом з цим, як зазначив суд першої інстанції, що згідно з абзацом 10 ч. 1 ст. 167 КАС України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

В спірному випадку позивач не надав суду докази надсилання заяви від 19.11.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 відповідачу.

Вказане не заперечується позивачем і в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Зважаючи на відсутність доказів надсилання заяви від 19.11.2025 про встановлення судового контролю за виконанням ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 відповідачу, суд першої інстанції правильно виснував про повернення такої заяви від 19.11.2025 ОСОБА_1 без розгляду.

Таким чином, суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а судове рішення — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують судове рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 04 грудня 2025 року у справі № 300/4053/25 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула