23 лютого 2026 року	Справа №: 695/5865/25	

Номер провадження 3/695/245/26 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року	м. Золотоноша	

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинська А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла із Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД №981635 від 25.12.2025, 22.12.2025 близько 16 год 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та штовхнув ОСОБА_2 на землю, під час чого вона впала на землю, чим порушив громадський порядок і громадську мораль.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАД №981635 від 25.12.2025 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Для розгляду матеріалів справи у судові засідання ОСОБА_1 не прибув, працівниками Золотоніського РВП ГУ НП в Черкаській області доставлений не був.
У судове засідання прибула ОСОБА_2 та пояснила, що дійсно 22.12.2025 близько 16 год 50 хв. за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 схопив її за шию, намагаючись її зламати. Потім ОСОБА_1 двічі ударив ОСОБА_2 ногою, внаслідок чого вона упала на землю. Внаслідок отриманих нею тілесних ушкоджень у неї досі болить шия та вона має гулю на голові від удару об землю. Також у неї почала боліти ліва нирка через падіння на землю. ОСОБА_2 просила притягнути ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за завдані їй тілесні ушкодження.
Заслухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд зазначає про таке.
Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування , їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення передбачені цим Кодексом настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 22.12.2025 о 16 год 56 хв звернулась до служби 102 про те, що 22.12.2025 о 16 год 55 хв. за адресою: АДРЕСА_1 її побив односельчанин ОСОБА_1 , що також стверджується наявним у матеріалах справи письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.12.2025 та протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 22.12.2025.
Як зазначено у наявних у матеріалах справи письмових поясненнях ОСОБА_3 від 22.12.2025, яка працює у Лівобережній СШЕМД, отримавши повідомлення «тілесні ушкодження» АДРЕСА_1 , куди було здійснено виїзд. При огляді потерпілої ОСОБА_2 тілесних ушкоджень виявлено не було видимих, забій тім`яної частини голови.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення Серія ВАД №981635 від 25.12.2025, 22.12.2025 близько 16 год 50 хв за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 вчинив хуліганські дії відносно ОСОБА_2 , а саме виражався нецензурною лайкою та штовхнув ОСОБА_2 на землю, під час чого вона впала на землю, чим порушив громадський порядок і громадську мораль.
Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення Серія ВАД №981635 від 25.12.2025 ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.
Склад адміністративного правопорушення включає в себе ознаки, які характеризують зовнішній прояв поведінки особи, його спрямованість та наслідки; ознаки, що характеризують правопорушника і його психічне ставлення до скоєного. Відповідно ознаки складу адміністративного правопорушення об`єднаються у чотири групи (елементи): об`єкт адміністративного правопорушення, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, суб`єкт адміністративного правопорушення та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення. Всі зазначені елементи складу адміністративного правопорушення є обов`язковими. Суб`єктивна сторона відображає психічне ставлення особи до скоєного діяння і наслідків, що наступають в результаті цього діяння. Вина особи є необхідним елементом суб`єктивної сторони.
Статтею 173 КУпАП визначено, що адміністративна відповідальність наступає за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Дрібне хуліганство характеризується умислом, тобто особа, яка здійснює дрібне хуліганство, розуміє, усвідомлює, що своїми діями вона порушує громадський порядок і бажає або свідомо допускає прояв неповаги до суспільства.
Суть даного правопорушення зводиться до вчинення таких дій, що привели до порушення громадського порядку і спокою громадян.
Громадський порядок – це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Громадська небезпека дій правопорушників проявляється в тому, що дрібне хуліганство певною мірою дезорганізує весь комплекс суспільних відносин, що склалися, а дії правопорушників спрямовані проти забезпечення нормального життя, суспільно-політичної діяльності громадян. Дрібне хуліганство необхідно відрізняти від таких схожих дій, як самоправство, приниження гідності, нанесення побоїв, або інших проступків, які мають наслідком адміністративну чи кримінальну відповідальність (поява у нетверезому стані у громадських місцях, порушення правил руху, справи приватного обвинувачення, домашнє насильство тощо).
Також з диспозиції статті вбачається, що одним з елементів об`єктивної сторони є місце вчинення правопорушення – громадські місця, тобто місця скупчення громадян, проведення громадських заходів тощо.
Тобто, громадське місце є обов`язковою ознакою, яка підлягає доказуванню під час розгляду справи про адміністративні правопорушення. Громадським місцем визначається вільна в доступі необмеженому колу осіб територія нежитлового та невиробничого призначення, яка використовується для задоволення особистих потреб, у межах якої здійснюється державне регулювання суспільних відносин з охорони громадського порядку. Отже громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого даною нормою, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
До поняття «інші подібні дії» слід віднести такі прояви дрібного хуліганства, як: насильницьке вторгнення в громадські місця всупереч забороні певних осіб, покликаних слідкувати за порядком; співання нецензурних пісень, розповідання вульгарних анекдотів групам людей; вигуки, свист під час демонстрації кінофільмів; гвалт, крики з хуліганських мотивів біля вікон громадян у нічний час; публічне справляння природних потреб у невідведених для цього місцях; поява у громадському місці в оголеному вигляді; самовільне без потреби зупинення комунального транспорту; нанесення непристойних малюнків на тротуари, стіни, паркани, двері чи вчинення написів нецензурного змісту; грубе порушення черг, яке супроводжується ображанням громадян та проявом неповаги до них; знищення або пошкодження з хуліганських мотивів якого-небудь майна у незначних розмірах; зривання афіш, плакатів, газет, оголошень зі стендів; умисна (з бешкетництва) швидка їзда на автомобілях та мотоциклах по калюжах поблизу тротуарів, зупинок, інших місць скупчення людей тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього.
Хуліганство, як правопорушення, виключається за наявності таких умов: конфлікт має місце між знайомими, на ґрунті особистих неприязних відносин, тобто без мотивів явної неповаги до суспільства. У такому випадку дії сторін у конфлікті визнаються правопорушенням в залежності від шкоди, яка спричинена фактично та від передбачення кримінальної чи адміністративної відповідальності за спричинення такої шкоди.
Водночас згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла.
Хуліганством, яке супроводжувалось винятковим цинізмом, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності, знущанням над хворим, дитиною, особою похилого віку або такою, яка перебувала у безпорадному стані, та ін.
Суд зауважує, що нанесення тілесних ушкоджень особі похилого віку не є дрібним хуліганством, оскільки вказане діяння містить ознаки особливої зухвалості, що розмежовує дрібне хуліганство з кримінально-караним діянням, передбаченим ст. 296 КК України.
Крім того статтею 125 КК України передбачена кримінальна відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.
Статтею 126 КК України передбачена кримінальна відповідальність за побої і мордування, тобто умисне завдання удару, побоїв або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.
Матеріали справи не містять постанови прокурора або органу досудового розслідування про закриття кримінального провадження.
Згідно з ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору, органу досудового розслідування.
При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору, органу досудового розслідування, суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину, для ініціювання питання про проведення досудового слідства достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінально-караного діяння.
Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених ст.247 цього Кодексу.
Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Таким чином, на підставі викладеного вище, вбачається, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, підлягає закриттю, а матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, підлягають направленню до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.
Керуючись ст. 9, 253, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, закрити, у зв`язку з передачею матеріалів справи до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області у порядку ст. 253 КУпАП.
Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП направити до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області.
Копію постанови направити до Золотоніської окружної прокуратури, для відома.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ватажок-Сташинська