Справа № 156/17/26
Провадження № 3/156/65/26
Рядок статзвіту 156

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2026 року сел. Іваничі
Суддя Іваничівського районного суду Волинської області Комзюк Н.Н., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору поліцейської діяльності №2 (сел.Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області про притягнення:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
до адміністративної відповідальності за ст.ст.122-4, 124, ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 01.01.2026 близько 07:40 год., у селі Переславичі по вул. Незалежності, 61, керував транспортним засобом Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний стовп та паркан, внаслідок чого транспортний засіб отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Також, 01.01.2026 близько 07:40, у селі Переславичі по вул. Незалежності, 61, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з бетонним стовпчиком та парканом, після чого залишив місце події, чим порушив вимоги п.2.10.а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
Окрім цього, 01.01.2026 близько 07:40, у селі Переславичі по вул. Незалежності, 61, ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на бетонний стовп та паркан, від чого автомобіль та паркан отримали механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 вжив алкогольні напої після скоєння ДТП за його участі, чим порушив вимоги п.2.10.є ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП.
Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 24.02.2026 об?єднано в одне провадження справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП (справа №156/19/26), ст.122-4 КУпАП (справа №156/18/26), ч.4 ст.130 КУпАП (справа №156/17/26). Присвоєно справі єдиний номер - №156/17/26.
У судові засідання ОСОБА_1 жодного разу не з?явився, причини неявки суду не повідомив, заперечень щодо протоколів не подав.
У дане судове засідання адвокат Кібальник В.П. не з`явився, подав клопотання у якому просив відкласти розгляд справи після його повного одужання, яке буде тривати до 05.04.2025 включно. В обґрунтування клопотання зазначав, що не може брати участь у судовому засіданні у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я. Станом на 30.03.2026 він не має фізичної можливості надати суду довідки про безпосереднє перебування на стаціонарному лікуванні, оскільки не веде активний спосіб життя, що суперечить меті лікарняного, яка полягає у відновленні здоров`я. Отримання таких довідок потребує перехід з одної будівлі стаціонарних хворих до іншої будівлі лікарні, що фізично в даний час для нього не можливо. Зобов`язався надати довідку про його стаціонарне лікування у лікувальному закладі відразу після одужання та виписки.
Дослідивши клопотання адвоката Кібальника В.П. про відкладення розгляду справи, суд дійшов наступного висновку.
Так, згідно зі статтею 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи (ст. 277 КУпАП).
Отже, ч.1 ст.268 КУпАП визначено не обов`язок, а право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності брати участь у розгляді справи, зокрема в судових засіданнях, при цьому користуватися своїми процесуальними правами: знайомитись з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, тощо. 
Усі ці права ОСОБА_1 були забезпечені судом у повному обсязі.
Правам особи, яка притягається до відповідальності, кореспондується обов`язок суду провести розгляд справи по суті у точній відповідності до закону та у визначені законом строки.
Відповідно до змісту глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Подання клопотання про відкладення розгляду справи є також правом особи, визначеним ч.1 ст.268 КУпАП, проте таке право має бути підставним, а його реалізація обґрунтованою.
Законом не визначено обов`язку суду безвідмовно задовольняти клопотання (заяви) про відкладення розгляду справи у кожному випадку їх надходження до суду.
Також, Закон не містить імперативної вимоги проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП, з обов`язковою участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Отже, праву особи, яка притягається до відповідальності, подати суду клопотання про відкладення розгляду, кореспондується обов`язок суду вирішити таке клопотання і за власними дискреційними повноваженнями, перевіривши його підставність і обґрунтованість, прийняти одне із двох можливих рішень: задовольнити клопотання про відкладення розгляду справи; відмовити в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи і провести розгляд справи по суті за наявними матеріалами без участі особи, яка притягається до відповідальності.
Систематичне безпідставне використання особою свого права на подання клопотання про відкладення розгляду справи без належного обґрунтування об`єктивних причин неможливості взяти участь у її розгляді, є свідченням лише того, що особа, яка притягається до відповідальності, недобросовісно користується таким своїм правом, а в той же час і зловживає ним, оскільки така поведінка учасника процесу є направленою на затягування розгляду справи, а відповідно його метою є уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Впродовж розгляду справи ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кібальник В.П. не скористались правом на подання заперечень проти складених протоколів. Належних доказів щодо перебування захисника на лікарняному та неможливості прийняти участь у судовому засіданні за станом здоров`я суду також не надано.
Доводи захисника про те, що наразі він не може отримати довідку про його безпосереднє перебування на стаціонарному лікуванні з тих підстав, що це потребує переходу з однієї будівлі стаціонарних хворих до іншої будівлі, суд сприймає критично, оскільки останній не позбавлений можливості отримати відповідні довідки звернувшись безпосередньо до персоналу медичного закладу.
Більше того, в Україні основною формою підтвердження непрацездатності електронний листок непрацездатності, що формується в електронному реєстрі на підставі медичного висновку, доступ до якого забезпечується через особистий кабінет на вебпорталі Пенсійного фонду України (ПФУ). 
Враховуючи подання адвокатом Кібальником В.П. клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про відвід через систему «Електронний суд», суд не вбачає перешкод в отриманні ним доступу до електронного лікарняного через особистий кабінет на вебпорталі Пенсійного фонду України (ПФУ).
Також, слід зауважити, що судове засідання, призначене на 24.02.2026, було відкладено за клопотанням захисника ОСОБА_1 адвоката Кібальника В.П., у зв`язку із його зайнятістю у іншій справі. 
До клопотання долучено судову повістку у справі №154/537/26 про виклик адвоката Кібальника В.П., як представника скаржника у судове засідання, призначене на 24.02.2026 о 10:00, до Володимирського міського суду Волинської області.
Разом з цим, адвокат Кібальник В.П. не надав суду доказів того, що 24.02.2026 він дійсно брав участь у судовому засіданні по розгляду справи №154/537/26, у зв`язку з чим не зміг з`явитись у судове засідання для розгляду даної справи. 
Судове засідання, призначене на 18.03.2026, було відкладено у зв`язку із задоволенням клопотання адвоката Кібальника В.П. про виклик свідка.
Судове засідання, призначене на 26.03.2026, було знято з розгляду, оскільки адвокат Кібальник В.П. заявив відвід головуючому судді у справі Комзюк Н.Н.
При цьому, 26.03.2026 адвокат Кібальник В.П. подав клопотання, у якому просив відкласти розгляд справи після його повного одужання, яке буде тривати до двадцяти календарних днів.
Ухвалою від 30.03.2026 у задоволенні заяви адвоката Кібальника В.П. про відвід судді відмовлено у зв`язку із його безпідставністю.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та стаття 245 КУпАП вимагають розгляду справи у розумний строк.
Верховний Суд у постановах неодноразово наголошував, що свобода реалізації процесуальних прав не є абсолютною і не може використовуватись всупереч завданню судочинства.
Якщо сторона діє не з метою захисту прав, а для створення штучних перепон розгляду, такі дії мають кваліфікуватися як зловживання процесуальними правами.
Клопотання захисника, які не підтверджені належними доказами, суд оцінює як зловживання процесуальними правами, спрямоване виключно на затягування розгляду справи. Вони не свідчать про реальну неможливість участі правопорушника та його захисника у судових засіданнях, а їх систематичне подання призвело до тривалого порушення принципу розумного строку розгляду справи, закріпленого у ст. 245 КУпАП та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше відкладення розгляду на підставі подібних клопотань є безпідставним, а поведінка захисника не може перешкоджати виконанню завдання провадження у справах про адміністративні правопорушення своєчасному, всебічному та об`єктивному з`ясуванню обставин. Таким чином, суд прийшов до висновку, що дії захисника Кібальника В.П. мають ознаки зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду, що суперечить принципу розумного строку та завданню КУпАП, і не може бути підставою для подальшого відкладення справи.
Відтак із врахуванням положень ч.1 ст.268 КУпАП, суд вважає можливе визнати причини неявки ОСОБА_1 та його захисника адвоката Кібальника В.П. у судове засідання неповажними і розглянути справу за їх відсутності на підставі наявних у справі матеріалів і доказів, а тому у задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи від 29.03.2026 слід відмовити.
Відповідно до ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з?ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність, а також з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 124 КУпАП визначено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з протоколом, складеним за ст.124 КУпАП, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.1 ПДР України, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з протоколом, складеного за ст.122-4 КУпАП, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а ПДР України, яким визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов?язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Частиною четвертою ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Згідно з протоколом, складеним за ч.4 ст.130 КУпАП, своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10.є ПДР України, яким передбачено, що до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що ОСОБА_1 , 01.01.2026 близько 07:40, у селі Переславичі по вул. Незалежності, 61, керуючи транспортним засобом Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог п.п. 12.1, 2.10.а, 2.10.є ПДР України, внаслідок чого спричинив зіткнення з бетонним стовпом та парканом, залишив місце пригоди, після чого вжив алкогольні напої, таким чином вчинив правопорушення, передбачені ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1  у вчинених правопорушеннях підтверджується: 
- протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №556623 від 01.01.2026 за ст.124 КУпАП, серії ЕПР1 №556635 від 01.01.2026 за ст.122-4 КУпАП, а також серії ЕПР1 №556654 від 01.01.2026, які відповідають вимогам ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, містять виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила;
- схемою місця ДТП, на якій зафіксовано графічне зображення місця ДТП з відображенням та фіксацією об?єктів та обставин, що стосуються події та має значення для об?єктивного визначення її причин;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який пояснив, що 01.01.2026 близько 07:40 він рухався до дому автомобілем Volkswagen Т4, д.н.з. НОМЕР_1 . Під час руху з правої сторони автомобіля лопнула шина, він не впорався з керуванням та здійснив зіткнення з бетонним стовпцем та парканом. Потім він виїхав з узбіччя та поїхав додому. Він звертався до сусідів, щоб відшкодувати шкоду, алкоголь вживав вже після вчинення ДТП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який пояснив, що 01.01.2026 близько 08:00, знайомий ОСОБА_1 підвозив його до автомобіля, який був припаркований неподалік його місця проживання. З невідомих причин вистрілило праве колесо, внаслідок чого автомобіль з?їхав на узбіччя та здійснив зіткнення з бетонним стовпцем та парканом. Водій був тверезим, та вже після ДТП вживав алкоголь;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , який пояснив, що 01.01.2026 близько 07:30 він перебував за місцем свого проживання та почув звук, характерний зіткненню транспортного засобу. Вийшовши на двір він побачив, що транспортний засіб темного кольору, рухається буксуючи у напрямку села Павлівка. Номерного знаку автомобіля він не побачив, авто в?їхало в бетонний стовп від електроопори та секцію його паркана;
- результатом тестування ОСОБА_1 на алкоголь приладом Drager Alcotest 6810, тест №2614, результат тесту 1,75% проміле;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. Результат огляду 1,75% проміле. У графі «З результатами згоден» ОСОБА_1 поставив свій підпис;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Зі змісту направлення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у медичному закладі;
- дослідженими у судовому засіданні відеозаписами, при перегляді яких викладені у протоколах обставини знайшли своє підтвердження.
На переконання суду, надані на підтвердження винуватості ОСОБА_1 докази є належними, допустимими і достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як в цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного. 
У рішенні по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O?Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR від 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов?язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Таким чином, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4 ст.130 КУпАП, доведена у повному обсязі.
Згідно зі ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
При накладенні стягнення суд, керуючись ст.ст. 33-35 КУпАП, враховує характер вчинених правопорушень, які є грубим порушенням правил дорожнього руху є потенційно небезпечними для суспільства та становлять реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, відомості про особу порушника, ступінь його вини, відсутність обставин, що пом?якшують та обтяжують відповідальність, а тому вважає необхідним та достатнім накласти на правопорушника адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП, з урахуванням приписів ст.36 КУпАП.
Одночасно з накладенням адміністративного стягнення суд, у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», стягує з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665,60 грн.
Керуючись ст.ст. 36, 40-1, 122-4, 124, 283, 284, 285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_1  адвоката Кібальника Володимира Павловича щодо відкладення судового розгляду справи відмовити.
Притягнути ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124, ч.4. ст.130 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1  адміністративні стягнення:
- за ст.124 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі п?ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн.;
- за 122-4 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400,00 грн.;
за ч.4 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки;
Згідно зі ст.36 КУпАП остаточно призначити ОСОБА_1  стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Штраф сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУДКСУ у Волинській області; код за ЄДРПОУ: 38009371; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA588999980313050149000003001; код класифікації доходів бюджету: 21081300.
Стягнути з ОСОБА_1  судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Судовий збір сплатити за реквізитами: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи.
Роз?яснити, що відповідно до ст.308 КУпАП, у разі несплати штрафу протягом п?ятнадцяти днів з моменту отримання постанови про накладення штрафу, зазначена постанова надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. В порядку примусового виконання з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік правопорушення.

Суддя       Н.Н. Комзюк