П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/20631/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна 
Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б. 
13 квітня 2026 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Матохнюка Д.Б. 
суддів: Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОІЛ ТРЕЙД К» до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
товариство з обмеженою відповідальністю «ОІЛ ТРЕЙД К» (ТОВ «ОІЛ ТРЕЙД К») звернулось в суд з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Житомирській області (ГУ ДПС в Житомирській області) в якому просило:
-визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області від 08 жовтня 2024 року №00232080704.
27 червня 2025 року Житомирський окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, та порушення норм процесуального права що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області на підставі наказу ГУ ДПС у Житомирській області від 16.07.2024 №1705-п, відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75., пп.78.1.1, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст.78, п.79.1 ст.79, п.82.2 ст.82 та підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, пп.34 п.4 Положення про Головне управління ДПС у Житомирській області, затвердженого наказом ДПС України №643 від 12.11.2020 року проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" за жовтень 2018 року, за результатами якої складено акт від 06.09.2024 №18362/06-30-07-04/38486888.
У ході проведеної перевірки встановлені порушення, зокрема:
-пп. 16.1.15 п.16.1. ст.16, п.44.1, п.44.6 ст. 44, п.85.2 ст.85, п.185.1ст.185, п.187.1 ст 187 п. 198.1, п.198.2, п. 198.3 статті 198, п. 201.1, п. 201.7 та п.201.10 статті 201 Податкового кодексу України, ст. 1, 9 Закону №996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) та п.2.3 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року№128/2568, що призвело до заниження податку на додану вартість до сплати на суму 486 352,19 грн за жовтень 2018 року;
- п.п. 16.1.15 п.16.1. ст.16, п.44.1 ст. 44, п. 44.6 ст. 44, п.85.2 ст.85 Податкового кодексу України внаслідок ненадання в повному обсязі документів до перевірки, що зафіксовано в акті про ненадання оригіналів документів (копій) до перевірки від 30.08.2024 №666/06-30-07.
Позивачем подано заперечення на висновки акту перевірки, однак листом від 02.10.2024 №21762/6/06-30-07-04 відповідач повідомив позивача про те, що за результатами розгляду заперечення Комісія вирішила висновки вищенаведеного акта перевірки вважати правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства, а заперечення ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" залишити без задоволення.
На підставі акту перевірки, ГУ ДПС у Житомирській області 08.10.2024 винесено податкові повідомлення-рішення:
-форми "Р" №00232080704 від 08.10.2024, яким донараховано податку на додану вартість в сумі 486352 грн та застосовано штрафну санкцію в сумі 121588 грн;
- форми "ПС", яким донараховано штрафну санкцію в сумі 1020 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його до Житомирського окружного адміністративного суду.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. 
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно пп.14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пп.16.1.2, 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно п.п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк (п.п. 14.1.156. п. 14.1 ст. 14 ПК України).
Згідно п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку, зокрема, з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу.
Пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
-дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
- дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг чи дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Пунктом 198.3 ст.198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Відповідно до ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Так, Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996/ХІV (Закон №996) визначає правові засади регулювання, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні. У розумінні даного Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо – безпосередньо після її закінчення. 
Статтею 1 Закону №996 передбачено, що первинний документ визначається як документ, що містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Частинами другою та третьою статті 9 цього ж Закону передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа; дату і місце складання; назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Із наведених законодавчих положень випливає, що умовами реалізації права платника на податковий кредит, а також на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є фактичне придбання товарів (робіт, послуг) та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), оформлених у відповідності з вимогами чинного законодавства.
При цьому, наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування об`єкту оподаткування податком на прибуток (витрат) та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, зокрема і щодо можливостей здійснення господарюючими суб`єктами відповідних операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна, обсягу матеріальних та трудових ресурсів, економічно необхідних для виконання умов, обумовлених договорами, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку.
Так, у ході перевірки відповідачем зроблено висновок, що у зв`язку з непідтвердженням факту постачання дизельного пального від ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ", ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" безпідставно виписані податкові накладні з реалізації дизельного пального до Білоцерківського національного аграрного університету, чим завищено податкові зобов`язання на суму 114 990,45 грн.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, 17.01.2018 між ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" (надалі - постачальник) та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" (надалі - покупець), було укладено договір поставки № 10/01-18.
Згідно заявки №1 на постачання товару від 29 жовтня 2018 року, ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" погодили поставку товару дизельне паливо ДТ-З-К5, сорт F в кількості 21 665,00 т, вартістю 678 027,84 грн. з ПДВ. Умови поставки товару: ЕХ/СРТ, перевізник ФОП Грищенко, водій ОСОБА_2 , адреса відправника - м.Коростень Житомирської області, строк поставки до 29 жовтня 2018 року, умови оплати післяоплата до 15.11.2018.
В свою чергу, ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" було виставлено ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" рахунок на оплату № 426 від 29 жовтня 2018 року в сумі 678 027,84 грн. з ПДВ.
По факту поставки товару, між ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К", було підписано видаткову накладну № 515 від 29 жовтня 2018 року на суму 678 027,84 грн. з ПДВ та товарно-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 29/10/18-1 від 29 жовтня 2018 року. Вказано пункт навантаження: м.Коростень, вул.Шеченка,122, пункт розвантаження: м.Біла Церква, вул. Уласа Семчука, склад ПММ.
Також, 29.10.2018 року ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" було складено податкову накладну №35 на загальну суму 678 027,84 грн. з ПДВ та направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних.
01.11.2018 року ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" було перераховано кошти на рахунок ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" в сумі 678 027,84 грн., згідно рахунку на оплату № 426 від 29 жовтня 2018 року, що підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк" від 24.09.2024.
При цьому, виписка АТ КБ "Приватбанк" від 24.09.2024 не була надана під час перевірки, оскільки під час перевірки на підприємстві був відсутній бухгалтер в Україні. Однак, банківські документи про оплату за поставлений товар були надані до суду, оскільки офіційно були отримані з АТ КБ "ПриватБанк" 24.09.2024 року.
Водночас, позивачем зазначено про те, що разом із запереченням на акт перевірки від 19.09.2024 ним надано запит до АТ КБ "Приватбанк" від 13.09.2024 про надання даної виписки, проте відповідь на запит отримано лише 24.09.2024.
Отже, ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" було надано всі наявні первинні документи, згідно яких можна ідентифікувати господарську операцію з ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" та якими підтверджується факт постачання дизельного пального від ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" до ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К".
Вказані документи містять підписи сторін та скріплені печатками.
Так, відповідач вказує, що у ТТН №29/0/18-1 від 29.10.2018 не вказано прізвище та посада відповідальної особи на отримання товарно-матеріальних цінностей ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К". Однак, у даній ТТН міститься підпис особи, яка отримала вантаж, який візуально є ідентичним підпису директора ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" Тимошенка Володимира Миколайовича, яким укладено договір поставки № 10/01-18, тобто за даним підписом можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та відповідальна за здійснення операції та правильність її оформлення.
Водночас, окремі недоліки у оформленні первинних документів не є беззаперечним свідченням фіктивності господарської операції.
При цьому, наявність факту про належну оплату товару є належним та допустимим доказом реальності вчинених між позивачем та його контрагентом господарських операцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №822/2541/16.
Колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на наявні кримінальні провадження, що можуть свідчити про наявність порушень, оскільки ГУ ДПС у Житомирській області не доведено належними та допустимими доказами, що укладення договорів не відповідало дійсним намірам сторін, щодо набуття цивільних прав і обов`язків на те, що договори укладено без мети настання реальних наслідків, судових рішень щодо визнання їх недійсними до суду не надано, а отже доводи податкового органу ґрунтуються лише на припущеннях, що не є підставою для визнання недійсними господарських операцій.
Відповідачем не було надано належних доказів щодо внесення відомостей в Єдиний реєстр досудових розслідувань відносно посадових осіб ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ", притягнення посадових осіб підприємства до кримінальної відповідальності, які б мали значення при розгляді даної справи.
При цьому, наявність кримінального провадження щодо контрагента платника податків, в якому не винесено вироку суду в кримінальному провадженні або ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, в силу приписів частини шостої статті 78 КАС України не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними.
Факт порушення кримінальної справи не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 826/6280/13-а, від 20.02.2018 у справі №813/4931/13-а, від 06.02.2018 у справі № 802/4940/14 та в подальшому застосованими у постанові від 28.04.2021 у справі № 440/1005/19.
Щодо доводів контролюючого органу (відсутність у ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" технічної можливості виконати постачання ПММ, відсутність ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" за місцезнаходженням, неможливість реального здійснення господарської операції з транспортування дизельного пального перевізником), то чинним законодавством України не передбачено обов`язку покупця перевіряти у продавця чи перевізника місцезнаходження майна, наявність основних засобів, трудових ресурсів.
Крім того, із матеріалів справи встановлено, що поставка дизпалива здійснювалась на умовах ЕХ/СРТ, тобто продавець забезпечує доставку товару до місця призначення та її оплату, тому саме ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" мало взаємовідносини із перевізником ФОП ОСОБА_3 , а не ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К".
При цьому, відповідачем не було проведено зустрічної перевірки ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" та ФОП ОСОБА_3 , висновки податкового органу ґрунтуються на інформації, отриманої із баз даних податкового органу.
Разом з тим, відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання товарно-матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою це спростовують.
Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 року у справі №120/1010/20-а.
Щодо відсутності у ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" складів, резервуарів для ПММ, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, із матеріалів справи встановлено, що ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" отримав від ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" дизельне пальне 29 жовтня 2018 року.
При цьому, 29 жовтня 2018 року між Білоцерківським національним аграрним університетом (надалі - Замовник) та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" (надалі - Учасник), було укладено Договір № 29/10.
Відповідно до п.5.4 договору місце поставки: поставляється на умовах DDP Інкотермс у редакції 2010 року, Київська обл.,м.Біла Церква, вул. Станишівська,126, склад ПММ, вул.Уласа Самчука, склад ПММ НВЦ.
По факту поставки Товару, ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" було складено видаткову накладну №9 від 30 жовтня 2018 року на суму 29 076,00 грн. з ПДВ та видаткову накладну № 11 від 30 жовтня 2018 року на суму 660 866,70 грн. з ПДВ.
В свою чергу, Білоцерківський національний аграрний університет 31.10.2018 року перерахував на рахунок ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" кошти в сумі 660 866,70 грн. та в сумі 29 076,00 грн, що підтверджується випискою АТ КБ "Приватбанк" від 24.09.2024.
Отже, пальне після купівлі у ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" було реалізовано Білоцерківському національному аграрному університету, доставка пального здійснювалась ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" на склад ПММ м.Біла Церква вул.Уласа Самчука, тобто у позивача була відсутня потреба у його зберіганні.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем доведено фактичний рух товару по ланцюгу постачання від моменту його купівлі у ТОВ "УКРБІТІНВЕСТ" та подальшої реалізації його Білоцерківському національному аграрному університету.
Щодо правомірності визначення податкового кредиту в частині декларування ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" придбання товарів від ФОП ОСОБА_1 , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, між ФОП ОСОБА_1 (постачальник), в особі ОСОБА_1 та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" (покупець), в особі директора Тимошенко Володимира Миколайовича, укладено договір постачання товару від 01.10.2018 №01/10/2018 (місце складання - м. Біла Церква).
Відповідно до п.1.1 договору від 01.10.2018 №01/10/2018, продавець зобов`язується по заявці покупця поставити і передати у власність заготовки р.45Л161хол/2 (товар) по рахунку-фактурі, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його оплату на умовах договору.
Згідно із п.2.l договору від 01.10.2018 №01/10/2018, асортимент, кількість, ціна товару визначається на підставі замовлення, яке передається покупцем у будь-якій зручній формі.
Відповідно до п.3.1 договору від 01.10.2018 № 01/10/2018, розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються по передоплаті.
По факту поставки товару, між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К", було підписано видаткову накладну №125 від 16.10.2018 року на суму 511 200,00 грн. з ПДВ; видаткову накладну № 132 від 16.10.2018 року на суму 639 000,00 грн. з ПДВ; видаткову накладну № 166 від 17.10.2018 року на суму 775 320,00 грн. з ПДВ; видаткову накладну № 145 від 22.10.2018 року на суму 204 480,00 грн. з ПДВ; видаткову накладну № 168 від 24.10.2018 року на суму 800 028,00 грн. з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 0000320 від 16 жовтня 2018 року на суму 511 200,00 грн. з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 00000328 від 16 жовтня 2018 року на суму 639 000,00 грн. з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 00000408 від 17 жовтня 2018 року на суму 775 320,00 грн. з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 00000632 від 22 жовтня 2018 року на суму 204 480,00 грн. з ПДВ; товарно-транспортну накладну № 0000000668 від 24 жовтня 2018 року на суму 800 028,00 грн. з ПДВ.
Наявні товарно-транспортні накладні по факту поставки товару від ФОП ОСОБА_1 на адресу ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" в жовтні 2018 року оформлені належним чином, хоч і мають певні недоліки (відсутність реквізитів відповідальної особи вантажоодержувача), тому це не є порушенням чинного законодавства України, і не може свідчити про нереальність проведених операцій.
Крім того, правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №803/1684/17, від 21.01.2021 у справі №813/2204/17, від 24.05.2019 у справі №826/7423/16, передбачають, що транспортні документи на перевезення товарно-матеріальних цінностей з наслідками формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі-продажу або поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже, відсутність у позивача деяких товарно-транспортних накладних або наявність в них певних недоліків не може бути самостійним доказом безтоварності господарських операцій.
Так, у видаткових накладних, які є підставою для формування бази оподаткування податком на прибуток та на додану вартість, міститься підпис особи, яка отримала товар, який візуально є ідентичним підпису директора ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" Тимошенка Володимира Миколайовича, яким укладено договір поставки № 01/10/2018, тобто за даним підписом можливо ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та відповідальна за здійснення операції та правильність її оформлення.
Також, ФОП ОСОБА_1 було складено податкові накладні та направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних, а саме: податкова накладна № 132 від 16.10.2018 року на суму 639 000,00 грн. з ПДВ; податкова накладна № 125 від 16.10.2018 року на суму 511 200,00 грн. з ПДВ; податкова накладна № 166 від 17.10.2018 року на суму 775 320,00 грн. з ПДВ; податкова накладна № 145 від 22.10.2018 року на суму 204 480,00 грн. з ПДВ; податкова накладна № 168 від 24.10.2018 року на сум 800 028,00 грн. з ПДВ.
Тобто, реєстрація вищевказаних податкових накладних на загальну суму 2 930 028,00 грн. також підтверджує поставку товару на вказану суму.
Крім того, в акті перевірки зафіксовано, що Товариством не було надано до перевірки банківські виписки по розрахунках з ФОП ОСОБА_1 ..
Однак, як вже зазначалось вище, позивачем надано таку виписку АТ КБ "ПриватБанк" від 24.09.2024 року.
Крім того, аналіз діяльності ФОП ОСОБА_1 з врахуванням відомостей податкових баз даних (реєстрів) свідчить, що у вказаний період часу (жовтень 2018 року) він перебував на податковому обліку, був зареєстрований як платник ПДВ, використовував працю найманих працівників в кількості 18, подав відповідне повідомлення про наявність у нього рухомого та нерухомого майна, в т.ч. транспортних засобів з напівпричепами. Вказаний підприємець подавав податкову та іншу звітність, декларував та сплачував податки. Таким чином, ФОП ОСОБА_1 є реальним суб`єктом господарювання, і його діяльність не містить жодних ознак фіктивності.
При цьому, відповідачем не було проведено зустрічної перевірки ФОП ОСОБА_1 , висновки податкового органу ґрунтуються на інформації, отриманої із баз даних податкового органу.
Разом з тим, відомості, наявні в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів позивача, так і за ланцюгами постачання товарно-матеріальних цінностей (виконання робіт, надання послуг), носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Крім того, така інформація сама по собі не доводить наявності податкових правопорушень, на які посилається контролюючий орган, з урахуванням того, що надані платником податку документи повною мірою це спростовують.
Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 01.03.2023 року у справі №120/1010/20-а.
Щодо посилань контролюючого органу на неможливість виготовлення взуття із заготовок, отриманих від ФОП ОСОБА_1 , то колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, 01 вересня 2018 року між ТОВ "Українська промислова компанія" Крок" (надалі - виконавець) та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" (надалі замовник), було укладено договір № 01/10/18.
На виконання умов договору, заготовки від ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" були передані ТОВ "Українська промислова компанія" Крок" для виробництва готової продукції.
По факту виконання робіт по договору, ТОВ "Українська промислова компанія" Крок" та ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" підписали Передачу готової продукції № 20 від 16 жовтня 2018 року та Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 16 жовтня 2018 року на суму 1 050 000,00 грн. з ПДВ.
Так, ГУ ДПС у Житомирській області підтверджує факт реалізації неплатнику ПДВ 3500 пар готової продукції, однак ставить під сумнів її отримання з ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК", через відсутність первинних документів. Однак, позивачем до заперечення було надано акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1 від 16.10.2018 року та документ про передачу готової продукції № 20 від 16.10.2018 року. Вказані документи підтверджують реальність проведених господарських операцій.
Також ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" зверталося до ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК" з листом вих. № 177 від 26.09.2018 року, в якому зазначало, що у товариства виникла необхідність щодо виготовлення черевиків типу Б (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-1881). Орієнтовна кількість - 3500 пар. Зі своєї сторони товариство вказало на можливість поставити на адресу виконавця заготовки р.45Л161хол/2 в необхідній кількості та просило повідомити, чи зможе підприємство (з його сировини) виготовити необхідну кількість черевиків, просило повідомити можливий розмірний ряд.
У відповідь ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК" повідомило, що, дослідивши наданий зразок заготовки р.45Л161хол/2., можливе виготовлення з цих заготовок черевиків наступного розмірного ряду: 38,39,40,41,42,43,44,45,46,47 розмірів. Орієнтовна кількість, що має можливість переробити не більше 4000 пар.
При цьому повідомлено, що виконавець має можливість виготовлення вищезгаданих черевиків частково з власних заготовок, які є в наявності (лист вих. № 122 від 27 вересня 2018 року).
Таким чином, ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК" підтвердило можливість виготовлення із заготовок р.45Л161хол/2. черевиків розмірного ряду: 38,39,40,41,42,43,44,45,46,47, що спростовує твердження податкового органу про неможливість такого виготовлення.
Крім того, наведене свідчить, що позивач отримав взуття, яке також було часткове виготовлене із заготовок ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК".
Так, у жовтні 2018 року ТОВ "ОІЛ ТРЕЙД К" компенсувало ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК" їхню використану сировину за рахунок заготовок р.45Л161хол/2, отриманих від ФОП ОСОБА_1 , після 16.10.2018 року, тобто й після виготовлення взуття підприємство здійснювало розрахунок отриманими заготовками, тобто використовувало отриману сировину у своїй господарській діяльності, що спростовує твердження податкового органу про зворотнє.
Більше того, виготовлене взуття було передане до Національної поліції України, на виконання умов Договору № 251НП про закупівлю взуття різного, крім спортивного та захисного (черевики типу Б) (код згідно ЄЗС ДК 021:2015-1881) від 26 вересня 2018 року. При цьому, така передача була проведена 17.10.2018 згідно із накладною №4, а виготовлене взуття було отримано від ТОВ "Українська промислова компанія "КРОК" 16.10.2018, що узгоджується між собою та спростовує твердження податкового органу про зворотнє.
Щодо відсутності прибутковості операції слід врахувати, що прибутковість кожної окремої операції не є обов`язковою ознакою господарської діяльності, яка може включати і окремі збиткові операції, здійснення яких викликано об`єктивними причинами, а відтак продаж позивачем продукції за ціною, нижчою собівартості, не можна розглядати операцією поза межами господарської діяльності позивача (зазначені висновки щодо застосування норм права сформовані у постанові Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № П/811/1512/14).
Враховуючи вищенаведене, висновки контролюючого органу щодо нереальності досліджуваних господарських операцій із ФОП ОСОБА_1 та неправомірного врахування позивачем до податкового кредиту сум ПДВ по даним операціям є безпідставними.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що надані позивачем первинні документи підтверджують реальність господарських операцій, у зв`язку з чим твердження контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є необґрунтованими та недоведеними, а тому прийняте відповідачем податкове повідомлення-рішення від 08 жовтня 2024 року №00232080704 є протиправним і підлягає скасуванню.
Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.