Справа № 161/6859/26 
Провадження № 1-кп/161/953/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк        09 квітня 2026 року   
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
cудді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого – адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
захисника ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026030000000066 від 11.02.2026, який надійшов до суду 27.03.2026 від Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про обвинувачення
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживає: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, учасника бойових дій, старший оперативний черговий відділення чергових командного пункту штабу ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого, 
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 11 лютого 2026 року, близько 00 годин 10 хвилин, діючи умисно, переслідуючи прямий умисел, спрямований на знищення чужого майна загальнонебезпечним способом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді знищення або пошкодження майна, яке перебуває у приватній власності, та бажаючи їх настання, перебуваючи біля багатоповерхового житлового будинку АДРЕСА_2 , маючи при собі автомат конструкції Калашникова “АКМС” калібру 7,62х39 мм, заводський номер НОМЕР_2 , підготував вказану бойову нарізну автоматичну вогнепальну зброю для вчинення злочину.
У подальшому, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на знищення чужого майна загальнонебезпечним способом, використовуючи вищевказаний автомат, здійснив три постріли патронами калібру 7,62х39 мм у панель генераторної установки SCFS-25 DM/1 Uv0805, який забезпечував безперебійну роботу телекомунікаційного обладнання ПрАТ «Київстар» та знаходився поблизу багатоповерхового житлового будинку № 4 по бульвару Івана Газюка у місті Луцьку Волинської області.
У результаті протиправних дій ОСОБА_6 було створену загрозу вибуху генераторної установки SCFS-25 DM/1 Uv0805 з вмістом легкозаймистих речовин, а приватному акціонерному товариству “Київстар” було завдано майнових збитків на загальну суму 22 319 гривень 02 копійок.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що дійсно він, при обставинах місця і часу, що зазначені в обвинувальному акті, здійснив пошкодження майна з використанням бойової нарізної автоматичної зброї. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати. Цивільний позов визнав частково.
Представник потерпілого – адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив факт пошкодження майна, яке належить ПрАТ «Київстар», при обставинах місця, часу, вказаних в обвинувальному акті. Просив суд суворо не карати обвинуваченого. Цивільний позов підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.
Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у вчиненні інкримінованого злочину також підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні та дослідженими в ході судового розгляду письмовими доказами, зокрема, рахунками на оплату ремонту генератора №5163, 5160 від 06.03.2026, якими підтверджується факт спричинення збитків ПрАТ «Київстар» на загальну суму 22 319 гривень 02 копійок.
Із врахуванням наведеного, суд оцінивши зібрані на досудовому провадженні та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України повністю доведена в ході судового розгляду.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному пошкодженні чужого майна, вчиненому загальнонебезпечним способом, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 194 КК України.
Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, та дані про особу винного.
До обставин, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання, суд по справі не вбачає.
Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, що відноситься до категорії тяжких злочинів, однак вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є діючим військовослужбовецем, за місцем проходження служби характеризується позитивно, учасник бойових дій, приймав безпосередню участь у бойових діях щодо захисту територіальної цілісності України, завдані збитки не відшкодовано. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, а також думку представника потерпілого, який просив суд суворо не карати обвинуваченого, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.194 КК України, у виді позбавлення волі на мінімальний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування призначеного покарання із випробуванням, з встановленням іспитового строку, та покладенням обов`язків згідно ст. 76 КК України.
Таке покарання, на думку суду, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових кримінальних правопорушень.
На підставі ст.ст.128, 129 КПК України, ст.1166 ЦК України цивільний позов представника потерпілого ПрАТ «Київстар» - ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди слід задовольнити частково, та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в користь потерпілого ПАТ «Київстар» 22 319 (двадцять дві тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 02 коп. матеріальної шкоди.
Сума матеріальної шкоди встановлена судом відповідно до пред`явленого обвинувачення, яке знайшло своє підтвердження у ході судового розгляду. Так, зокрема, представником потерпілого заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 на суму 52 109 грн. 22 коп., на підтвердження чого суду надано копії рахунків на оплату ремонту генератора №5163, 5160 від 06.03.2026. Водночас, як встановлено у судовому засіданні, під час досудового розслідування потерпілим на підтвердження заподіяної злочином шкоди подано органу досудового розслідування копії рахунків на оплату ремонту генератора за аналогічними номерами та датами №5163, 5160 від 06.03.2026, однак на суму 22 319 гривень 02 копійок, яка і зазначена в обвинувальному акті як спричинена потерпілому шкода. Таким чином, суд стягує з обвинуваченого суму в межах пред`явленого обвинувачення, оскільки потерпілим не доведено факту понесення останнім більших витрат, ніж про це зазначено в обвинувальному акті, а також причинного зв`язку між такими витратами та діями обвинуваченого ОСОБА_6 . 
Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Відповідно до ч.11 ст.182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Згідно з ч.ч. 7, 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.12 №15, кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.
Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.
Враховуючи те, що застава в порядку ч.11 ст.182 КПК України не повернена заставодавцю, а тому її необхідно повернути після набрання вироком законної сили.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу слід залишити попередній – у виді застави, з метою запобігти ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.
На підставі ст.ст.100 ч.9, 124 ч.2, 174 ч.4 КПК України суд вирішує долю речових доказів, питання розподілу процесуальних витрат та скасування арешту майна.
Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 177, 369, 370, 374 КПК України, ст. 1166 ЦК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6  визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого  ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки, а саме:
- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Відповідно до ч. 4 ст. 76 КК України нагляд за ОСОБА_6 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покласти на командира Військової частини НОМЕР_1 , у разі зміни місця служби - командира військової частини за новим місцем служби, а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, а саме з 12 лютого 2026 року по 13 лютого 2026 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання цим вироком законної сили залишити попередній - у виді застави.
Заставу в розмірі 99 840 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок) гривень, що внесена на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України: код ЄДРПОУ 26276277, депозитний рахунок №UA358201720355259001500002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172, згідно ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 лютого 2026 року – повернути заставодавцю ОСОБА_7 після набрання цим вироком законної сили. 
Цивільний позов потерпілого ПАТ «Київстар» до обвинуваченого ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілого ПАТ «Київстар» 22 319 (двадцять дві тисячі триста дев`ятнадцять) гривень 02 коп. завданої матеріальної шкоди.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні №12026030000000066 від 11.02.2026 для проведення експертиз (висновок експерта №СЕ-19/103-26/1926-БЛ від 18.02.2026, висновок експерта №СЕ-19/103-26/1927-БЛ від 25.02.2026), а всього на загальну суму 8 914 (вісім тисяч дев`ятсот чотирнадцять) гривень.
Речові докази:
-предмет схожий на автомат, два магазини з предметами схожими на набої в кількості 59 шт. – передати у військову частину НОМЕР_1 ;
-3 предмети схожих на гільзи, фрагменти металевих деформованих частин; три деформованих куль; два недопалки; змиви з отворів – знищити;
-мобільний телефон марки «Sаmsung» - повернути за належністю законному володільцеві; 
-автомобіль Ford Focus, н.з. НОМЕР_3 – залишити за належністю законному володільцеві ОСОБА_6 .
Арешт, накладений 16.02.2026 ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області на майно, у кримінальному провадженні №12026030000000066, скасувати.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий