Справа № 146/1430/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пилипчука О.В.
з участю секретаря судового засідання Баранецької О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
вимоги позивача: про зобов`язання до вчинення дій 
представник позивача: адвокат Самар В.О.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
22 вересня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просить зобов`язати ОСОБА_4 належним чином відремонтувати (відновити) вікно, яке було пошкоджене 2 травня 2025 року його ( ОСОБА_5 ) свійського твариною (коровою) за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 .
Позов обґрунтовано наступним.
1 травня 2025 року при здійсненні прогону худоби (череди) повз будинок ОСОБА_1 , який розташований по АДРЕСА_1 корова, власником якої є ОСОБА_6 розбила вікно належної ОСОБА_1 прибудови до будинку, завдавши при цьому останньому матеріальної шкоди. 
Наступного дня, переглянувши відео з відеокамер фіксації на подвір`ї, дружина ОСОБА_1 побачила за яких обставин та чия корова здійснила розбиття вказаного вікна. 
Також 02.05.2025 року дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_7 зателефонувала до поліції та повідомила про подію. 
Приїхавши наступного дня на місце працівники поліції зафіксували належним чином вищезгаданий факт та відібрали пояснення у очевидців та учасників події. 
На неодноразові звернення позивача до відповідача з проханням полагодити розбите вікно відповідач не реагував. 
Внаслідок цього станом на сьогодні свої зобов`язання по відшкодуванню матеріальної шкоди не виконав.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 27 жовтня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі, підготовче засідання призначено на 02 грудня 2025 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 02 грудня 2025 року підготовче засідання відкладено на 06 січня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 06 січня 2026 року підготовче засідання відкладено на 03 лютого 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 03 лютого 2026 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 19 березня 2026 року. 
Ухвалою Томашпільського районного суду Вінницької області від 19 березня 2026 року розгляд справи відкладено на 14 квітня 2026 року. 
Доводи учасників процесу.
В судовому засіданні представник позивача, адвокат Самар В.О. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просили суд їх задовольнити посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Вказав, що відповідач в поясненнях, які надавав поліції визнав, що його корова завдала відповідачу майнової шкоди. Оскільки встановити вартість даного скла неможливо, тому позивач вимушений звернутися до суду з вимогою про зобов`язання відновити вікно. Зазначив, що доказами того, що нежитлове приміщення належить позивачу є те, що йому належить земельна ділянка на якій воно розміщене, також дана обставина підтверджується поясненнями відповідача наданими в поліції. 
Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про місце, дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи у його відсутності, відзиву на позов до суду не подав, в зв`язку з чим винесено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст. 280 ЦПК України.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх належність та достовірність, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного.
Відповідно до ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно ч.3 ст. 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно ч.ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.
Відповідно ч.ч.1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно ч.1-4 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно ч.9 ст. 83 ЦПК України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Судом встановлено, що згідно з витягу з державного реєстру речових прав № 324232444 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,25 га, кадастровий номер: 0523981500:02:002:0048.
Згідно рішення №2397 від 08.02.2022 року 22 чергової сесії 8 скликання вирішено затвердити проект землеустрою та передати ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 0,25 га, кадастровий номер: 0523981500:02:002:0048, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Вказане рішення номера будинку, що знаходиться на зазначеній земельній ділянці не містить.
Згідно витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно рапорту №1880 від 02.05.2025, 02.05.2025 о 16:08 надійшло повідомлення зі служби 102, гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 жительки АДРЕСА_1 про те, що 02.05.2025 о 16:08 вчора невідомі особи пошкодили її вікно у будинку, а саме розбили його. При спілкуванні із гр. ОСОБА_2 він повідомив, що зобов`язується відшкодувати (відремонтувати) матеріальні збитки.
Із вказаного рапорту видно, що ОСОБА_7 заявляє, що пошкоджено саме її вікно у будинку.
Згідно копії фрагменту пояснень 01.05.2025 о 14:46 хв. люди гнали по вулиці свійських тварин, а саме корів, які почали битися біля будинку, який розташований в АДРЕСА_1 та розбили вікно розміром 129-97 см. То саме його корова розбила вікно. Зобов`язується відшкодувати дане вікно. 
Із вказаного фрагменту неможливо встановити, хто є автором даних пояснень та кому вони надавались.
Як видно з копії зобов`язання ОСОБА_2 від 02.05.2025, 01.05.2025 14:47 його свійська тварина по АДРЕСА_1 розбила скло 127 на 97, зобов`язується відшкодувати розбите вікно продовж 7 днів.
Із зазначеного зобов`язання видно, що ОСОБА_2 зобов`язався саме відшкодувати вікно.
Згідно заяви ОСОБА_7 остання просить припинити розгляд її повідомлення так як громадянин ОСОБА_2 зобов`язався відшкодувати їй збитки.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.
Згідно ч.1, ч.2 ст. 180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом. Правила поводження з тваринами встановлюються законом.
Відповідно до ч.4 ст. 12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.
Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Заявляючи вимоги про зобов`язання ОСОБА_4 належним чином відремонтувати (відновити) вікно, яке було пошкоджене 2 травня 2025 року його свійського твариною (коровою) за адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 , позивач ОСОБА_1 зазначає, що вікно належить йому. Однак, жодних доказів, які підтверджують наявність у позивача права власності, або інших речових прав на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , окремі споруди на території даного домоволодіння чи вікно, яке було розбите, позивачем надано не було. Доданий позивачем витяг з державного реєстру речових прав, який посвідчує право власності позивача на земельну ділянку кадастровий номер: 0523981500:02:002:0048, не є документом, що встановлює право власності чи інше речове право на вказане в позові домоволодіння.
Жодних доказів щодо належності ОСОБА_2 корови, яка розбила вікно позивачем також не додано.
Відповідно ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
За наведених обставин, враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, на доведення факту належності йому домоволодіння, окремих його споруд, чи вікна, щодо зобов`язання належним чином відремонтувати (відновити) яке він заявляє позов, в судовому засіданні факт належності йому вказаного домоволодіння, окремих його споруд, чи вікна, також не доведений, суд приходить до висновку, що позивачу слід відмовити у задоволенні позову.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 понесено судові витрати, що складаються з 1211,20 гривень, сплаченого судового збору.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати позивача залишити за нею.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 180, 1166, 1167 ЦК України, статтями 2,4,10, 12, 13, 76-89, 90, 95, 141, 163, 200, 263, 265, 293, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання до вчинення дій - відмовити.
Судові витрати понесені позивачем залишити за позивачем.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення виготовлено: 20 квітня 2026 року

Суддя:		  О. В.  Пилипчук