Справа № 308/13759/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2026 року        місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді Чепки В.В., за участю секретаря судового засідання Авдєєвої К. Т., представника позивача ОСОБА_1 , психолога ОСОБА_2 , неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді у порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Середнянської селищної ради, про позбавлення батьківських прав,
встановив:
позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачка є матір`ю неповнолітніх синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Позивач вказує, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 січня 2020 року у справі № 308/5874/19 було розірвано. У шлюбі у сторін народилося двоє дітей.
Як зазначає позивач, однією з підстав розірвання шлюбу було зловживання відповідачкою алкогольними напоями, яке триває і на даний час. Крім того, відповідачка двічі проходила лікування в Закарпатському обласному наркологічному диспансері у зв`язку з алкогольною та наркотичною залежністю.
Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу діти проживають разом із ним, і вже близько шести років відповідачка не бере участі у їхньому житті. Зокрема, вона не цікавиться станом здоров`я дітей, їхнім навчанням та розвитком, не бере участі у їх вихованні, не спілкується з ними, а також не надає жодної матеріальної допомоги на їх утримання, не забезпечує необхідними речами та продуктами харчування.
При цьому позивач зазначає, що він не чинить жодних перешкод у спілкуванні матері з дітьми, однак відповідачка не виявляє бажання підтримувати з ними будь-які стосунки.
На переконання позивача, така поведінка відповідачки свідчить про її свідоме та систематичне ухилення від виконання батьківських обов`язків, що негативно впливає на дітей та суперечить їхнім інтересам.
З огляду на викладене, позивач вважає, що в найкращих інтересах дітей є позбавлення відповідачки батьківських прав, у зв`язку з чим просить суд позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідачка відзив на позов не подала.
До суду надійшло клопотання відповідачки від 05.01.2026, у якому просила провести розгляд справи за її відсутності. У клопотанні зазначено, що вона не заперечує щодо позовних вимог позивача про позбавлення її батьківських прав. Вказує, що після розірвання шлюбу з позивачем вона не підтримує зв?язок з колишнім чоловіком та дітьми, не приймає і не бажає приймати жодної участі у їх житті та вихованні. Зазначає, що дітям буде краще з батьком, вони постійно з ним проживають, він їх всім забезпечує. Просить судовий розгляд провести без її участі та задовольнити позов.
Водночас відповідачка була присутня у підготовчому судовому засіданні 18.02.2026, у якому повідомила, що заяву від 05.01.2026 про визнання позову про позбавлення її батьківських прав подала на прохання її чоловіка, оскільки це надасть йому підставу не бути мобілізованим. Вказала, що заперечує щодо позбавлення її батьківських прав. З дітьми дійсно проживає окремо, однак хоче, щоб у них були батько і мати. 
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.09.2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Залучено  Службу у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області  до участі в цивільній справі.
Ухвалою від 15.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Закарпатського обласного наркологічного диспансеру відомості та копії підтверджуючих документів щодо перебування на обліку та лікуванні у Закарпатському обласному наркологічному диспансері ОСОБА_6 у період з 2015 року до жовтня 2025 року.
Ухвалою від 29.01.2026 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та повторно зобов`язано Службу у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області, як орган опіки та піклування, у строк до 16.02.2026 надати до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області висновок про доцільність чи не доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні 18.03.2026 позов підтримав з підстав, викладених у такому. При цьому представник позивача пояснив, що відповідачка не цікавиться життям дітей, їхнім станом здоров`я, розвитком, навчанням тощо. Водночас відповідачка зловживає алкогольними напоями. У період перебування у шлюбі позивач намагався допомогти відповідачці побороти залежність, неодноразово поміщав її до наркодиспансеру для лікування, однак після розірвання шлюбу відповідачка продовжує зловживати алкогольними напоями та самостійно до медичних закладів для лікування не звертається. 
Відповідачка у судове засідання, призначене на 18.03.2026, не з`явилася, про дату та час його проведення повідомлялася належним чином у підготовчому судовому засіданні. Водночас 17.02.2026 від відповідачки ОСОБА_6 вдруге надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. У заяві зазначено, що відповідачка не має можливості виконувати батьківські обов`язки щодо неповнолітніх синів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 .
У судове засідання, призначене на 27.03.2026 відповідачка також не прибула.
Присутня у судовому засіданні 18.03.2026 начальник Служби у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області Барна О. В. висловила думку про доцільність задоволення позову та позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав відносно її дітей.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши позиції учасників судового розгляду, суд встановив таке.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_5 перебував з відповідачкою ОСОБА_6 в зареєстрованому шлюбі з 29.05.2010. 
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.01.2020 (справа № 308/5874/19) шлюб, зареєстрований 29 травня 2010 року у виконавчому комітеті Худлівської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 13, між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , розірвано. 
Сторони є батьками двох дітей:
-сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18.02.2019 року, виданого Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області. Батьками дитини записані: батько ОСОБА_5 ; мати ОСОБА_6 ;
- сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією повторно виданого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 18.02.2019 року, виданого Ужгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Закарпатській області. Батьками дитини записані: батько ОСОБА_5 ; мати ОСОБА_6 .
Діти після припинення шлюбних відносин між сторонами проживають разом з батьком ОСОБА_5 .
З виданої Середнянською селищною радою Ужгородського району характеристики позивача ОСОБА_5 вбачається, що він зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 . Розлучений. До складу його сім`ї входять сини - ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_10 . Зазначено, що ОСОБА_5 характеризується з позитивної сторони, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей.
Відповідачка ОСОБА_6 проживає без реєстрації у АДРЕСА_2 . Розлучена. До складу її сім`ї входять: мати - ОСОБА_11 та батько - ОСОБА_12 . За місцем проживання характеризується посередньо, тимчасово не працює, з громадянами коректна. Наведене підтверджується характеристикою, виданою Середнянською селищною радою Ужгородського району. 
З характеристики учня 6-А класу Середнянського ліцею Середнянської селищної ради Ужгородського району ОСОБА_3 вбачається, що батько приділяє належну увагу вихованню та навчанню сина. Постійно підтримує зв?язок з класним керівником, забезпечує сина необхідними навчальними посібниками та канцтоварами, слідкує за зовнішнім виглядом дитини. Завжди цікавиться навчанням дитини. Відкликається на прохання класного керівника, регулярно відвідує батьківські збори, класні заходи, допомагає вчителеві. Мати хлопчика за весь період навчання дитини в ліцеї жодного разу не цікавилася успішністю дитини, батьківські збори не відвідувала та не була присутня на виховних заходах.
Також з характеристики учня 9-А класу Середнянського ліцею Середнянської селищної ради Ужгородського району ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_7 завжди охайно одягнений відповідно до сезонів, акуратний, доглянутий, у повній мірі забезпечений необхідними речами, навчальним приладдям, їжею, одягом, кишеньковими грошима. Не має шкідливих звичок. ОСОБА_13 виховується у неповній сім?ї, оскільки батьки розлучені. ОСОБА_14 проживає з батьком, який бере активну участь у навчанні та вихованні сина. Батько постійно контролює навчальну діяльність сина, допомагає досягти успіху, враховує рекомендації класного керівника. Мати не підтримує контакту із закладом, із вчителями та класним керівником не спілкується, не приймає участі в навчанні та вихованні сина, не цікавиться освітнім процесом, не приділяє уваги дитині. За час навчання ОСОБА_7 у Середнянському ліцеї мати жодного разу не відвідувала батьківські збори, навіть індивідуально не цікавилась навчанням та успіхами дитини.
З характеристики ОСОБА_4 , виданої Комунальним закладом «Дитячо-юнацька спортивна школа Середнянської селищної ради Ужгородського району» вбачається, що він займається кікбоксингом. Серед іншого зазначено, що усіма питаннями, пов`язаними зі спортивною діяльністю ОСОБА_7 , займається його батько, який супроводжує сина на тренуваннях та змаганнях, забезпечує належні умови для підготовки та активно підтримує його розвиток у спорті, забезпечує фінансово. Мати хлопця участі в спортивному житті сина не бере, зацікавленості з її боку не спостерігається, у КЗ „ДЮСШ Середнянської селищної ради" її жодного разу не бачили.
КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області» на запит адвоката Вікторії Гецко надало відповідь від 20.08.2025, у якій зазначило, що неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають під наглядом лікаря загальної практики-сімейного лікаря ОСОБА_15 в АЗПСМ с.Худльово з 2022 року по теперішній час. Останні декілька років діти регулярно відвідують лікаря загальної практики-сімейного лікаря виключно у супроводі батька, ОСОБА_5 . Профілактичні огляди за викликом лікаря проходять вчасно. Вакцинація проводиться згідно Національного календаря профілактичних щеплень. Батько дотримується всіх рекомендацій лікаря. На теперішній час діти пройшли всі обстеження, необхідні для відвідування закладу освіти.
З отриманої на вимогу ухвали суду інформації, а саме копій виписок з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_6 , з КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегова» ЗОР від 20.01.2026 вбачається, що ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні у вказаному медичному закладі у 2019, 2020 та 2022 роках з синдромом залежності.
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого №1251 від 30.08.2022 вбачається, що хвора зловживає алкоголем більше 10 років. Вживає переважно міцні напої, толерантність висока: до 0.5 л на добу, ремісії короткотривалі.
Із змісту висновку Служби у справах дітей Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області №69/01-24 від 16.02.2026 року про доцільність позбавлення батьківських прав випливає, що, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини від №2 від 13.02.2026 року, яка встановила обставини зловживання матір`ю ОСОБА_6 алкогольними напоями, небажання виконувати батьківські обов`язки, ухилення від участі у вихованні дітей, самоусунення від їхніх потреб, служба у справах дітей вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_6 відносно її дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Допитаний у якості свідка ОСОБА_16 пояснив, що є другом позивача. Повідомив, що позивач та відповідачка розлучилися та більше п`яти років не проживають разом. Після розлучення діти залишилися проживати з батьком. Позивач ОСОБА_5 працює водієм. Свідок зазначив, що є односельцем ОСОБА_6 , та часто спостерігав на вулиці її у стані алкогольного сп`яніння. Востаннє бачив відповідачку з дітьми близько трьох років тому.
Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України (далі СК) судом була заслухана думка дітей.
Зокрема, дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , пояснив, що мати жодної участі у їх житті та вихованні не бере: не цікавиться навчанням, успіхами, матеріально не забезпечує. Вважає, що буде правильним позбавити її батьківських прав.
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , також пояснив, що з матір не бачив кілька місяців. Мати проживає окремо, час з ним та братом не проводить, їх життям не цікавиться жодним чином. Вважає, що матір треба позбавити батьківських прав.
Між сторонами виник спір щодо позбавлення відповідачки батьківських прав.
Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.
Зазначеною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Так, пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей.
Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Так, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Пунктом 2 частини 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути те, що вони є хронічними алкоголіками або наркоманами.
Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків на краще неможливо і лише при наявності вини в діях батьків.
Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини.
Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.
Пленум Верховного Суду України в пунктах 15 та 16 Постанови № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків щодо виховання, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).
ЄСПЛ також зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).
Також ЄСПЛ наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11).
Під час розгляду справи встановлено обставини не проживання матері разом з дітьми, вона проживає у іншому населеному пункті, незацікавленість такої у шкільному житті дітей, їх навчанні, вихованні, матеріальному забезпеченні. Водночас встановлено, що ОСОБА_6 страждає на алкогольну залежність. Як вбачається з матеріалів справи, а саме: виписок з медичної карти стаціонарного хворого, показів свідка, а також висновку служби у справах дітей, залежність носить постійний характер. 
Суд при вирішенні справи враховує не лише попередню поведінку відповідачки, але й оцінює можливість її зміни у майбутньому.
Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про намір відповідачки змінити свою поведінку, налагодити стосунки з дітьми або створити належні умови для їх виховання.
Навпаки, встановлено, що відповідачка протягом тривалого часу не бере участі у житті дітей, не цікавиться їхнім розвитком, не забезпечує їх матеріально, а також має проблеми із залежністю, які носять системний характер.
За таких обставин суд приходить до висновку, що відсутні підстави вважати можливим зміну поведінки відповідачки у найближчій перспективі, що також свідчить на користь необхідності позбавлення її батьківських прав.
Висновок Служби у справах дітей Середнянської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 , стосовно її неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , узгоджується з обставинами встановленими під час судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами у справі.
За результатами дослідження доказів, суд доходить висновку про те, що мати без поважних причин залишила дітей без батьківської уваги та турботи шляхом відсутності спілкування з такими, участі у їх вихованні, розвитку, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дітьми, поведінка відповідачки щодо дітей є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідачки батьківських прав.
Вирішуючи питання про позбавлення відповідачки батьківських прав, суд враховує, що такий захід є крайнім заходом впливу та підлягає застосуванню лише у випадку, коли зміна поведінки батьків є малоймовірною, а належний захист прав та інтересів дитини іншим способом забезпечити неможливо.
Разом з тим, встановлені під час розгляду справи обставини свідчать про тривалий, систематичний та свідомий характер ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків, відсутність будь-якої участі у житті дітей, а також відсутність ініціативи з її боку щодо налагодження відносин з ними.
Суд також враховує, що відповідачка протягом тривалого часу не вживала жодних заходів для зміни своєї поведінки, не виявляла наміру брати участь у вихованні дітей та не здійснювала спроб відновити з ними спілкування.
За таких обставин суд приходить до висновку, що позбавлення відповідачки батьківських прав у даному випадку відповідає найкращим інтересам дітей та є обґрунтованим.
Відповідно до п. 3, 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Таким чином, враховуючи спірні цивільно-правові відносини між учасниками справи, які вирішуються тільки в судовому порядку, оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вимоги норм матеріального та процесуального права, суд доходить висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню.
При цьому суд критично оцінює заяву відповідачки про визнання позову щодо позбавлення її батьківських прав.
Так, у частинах першій, четвертій статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Отже, у розумінні приписів статті 206 ЦПК України суд відмовляє у прийнятті визнання відповідачем позову, якщо це суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
Відповідно до частин другої, третьої статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.
З огляду на викладені норми права, суд дійшов висновку, що заяви відповідачки про визнання позову не може бути взята до уваги судом, оскільки відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства та не відповідає інтересам дитини.
Суд враховує, що відповідачка у ході розгляду справи висловлювала суперечливу позицію щодо заявлених позовних вимог, спочатку визнавши позов, а в подальшому заперечивши проти його задоволення та зазначивши про подання відповідної заяви під впливом позивача.
Разом з тим, оцінюючи такі пояснення, суд виходить з того, що вони не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а також спростовуються сукупністю інших доказів у справі, зокрема матеріалами щодо тривалої відсутності участі відповідачки у вихованні дітей, її способу життя та висновком органу опіки та піклування.
Крім того, сама по собі зміна позиції відповідачки не спростовує встановлених судом обставин щодо її ухилення від виконання батьківських обов`язків, а тому не впливає на правильність висновків суду по суті спору.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 134, 141, 258, 265, 272, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд
ухвалив:
позов  ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: служба у справах дітей Середнянської селищної ради, про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_6 , батьківських прав щодо дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Стягнути з  ОСОБА_6  на користь  ОСОБА_5  1211,20 грн. судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Закарпатського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників:
Позивач:  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач:  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП невідомо, адреса проживання: АДРЕСА_2 .
Третя особа на боці позивача без самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Середнянської селищної ради, адреса: Ужгородський район, селище Середнє, вул. Закарпатська, 63, код 44280670.
Повний текст рішення суду виготовлено 07.04.2026.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду 
Закарпатської області В. В. Чепка