Справа № 209/212/26
Провадження № 2/209/1182/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2026 р. м. Кам`янське 
Дніпровський районний суд міста Кам`янського у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.
за участі секретаря  Золотих Л.М. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна,- 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить суд: зняти арешт з нерухомого майна що належить ОСОБА_1 – квартири АДРЕСА_1 накладеного Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому проваджені на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2010 року у справі № 2-343.
В обґрунтування свого позову вказала, що вона, ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить їй на підставі договору дарування (квартири) від 26 грудня 2009 року нотаріально посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Панко Г.В., та зареєстрованого в Обласному комунальному підприємстві «Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації» за номером 3841967 від 13.01.2010 року, та електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 13.01.2010 року. В 2018 році позивачу стало відомо, що в межах виконавчого провадження за ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинськ від 25.01.2010 р. у справі № 2-343 на зазначену квартиру було накладено арешт. Вона у справі № 2-343 не є стороною та відповідно не є боржником у виконавчому проваджені, що підтверджується листом Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області від 20.11.2018 року за вих. № 20148. Наявність накладеного обтяження майна, що належить ОСОБА_1 порушує та перешкоджає останній реалізувати своє право володіння та розпорядження ним, а тому є необхідність зняття арешту.
Процесуальні дії у справі. 
Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою від 27 січня 2026 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (а.с.33).
Ухвалою від 09 березня 2026 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.41).
Заяви (клопотання) учасників справи.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просить суд провести розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, письмово просив суд провести розгляд справи без участі представника відділу.
Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явилися, відповідно до ст. 247 ч 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 
Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що згідно договору дарування квартири від 26.12.2009 року, посвідченого нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу, Чеховський Євген Вікторович передав безоплатно у власність, а ОСОБА_1 прийняла як дарунок квартиру АДРЕСА_2 . (а.с.6)
Реєстрація права власності на квартиру АДРЕСА_2 проведена Обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 13.01.2010 року. (а.с.7 оберт)
Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 15.08.2018 року, постановою державного виконавця Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції від 09.02.2010 року накладений арешт на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої зазначений ОСОБА_2 . (а.с.8)
На адресу ОСОБА_1 з Дніпровського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янського Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надійшла відповідь на заяву щодо надання документів, на підставі яких було відкрито виконавче провадження відносно боржника ОСОБА_2 . Начальником відділу повідомлено ОСОБА_1 , що за даними АСВП арешт на майно ОСОБА_2 було накладено при виконанні ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2010 року №2-343. (а.с.7)
Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.06.2010 року у справі №2-343/2010 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ерсте Банк» до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені повністю. (а.с.39)
Оцінка судом доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в пункті 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до ч.1, 2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, який діяв на момент винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту на майно ОСОБА_2 , який був боржником у виконавчому провадженні, арешт майна боржника застосовується для забезпечення збереження майна боржника.
Згідно ч.2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, у разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.
Частиною 3, 4 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606 -ХІV, передбачено, що постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження. Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року №606-ХІV, виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника.
Відповідно до ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 року 606-ХІV, у разі закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.
Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. 
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна, захистити своє порушене право не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.
Враховуючи відсутність висловленого позивачем бажання стягнути з відповідача судовий збір у відповідності до ст.13, 141 ЦПК України, суд відносить його на рахунок позивача.
Керуючись ст. ст. 4, 13, 76-89, 223, 258-265, 273 ЦПК України, суд –

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Дніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Дніпровського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про зняття арешту з майна - задовольнити.
Зняти арешт з нерухомого майна що належить ОСОБА_1 – квартири АДРЕСА_1 накладеного Дніпровським відділом державної виконавчої служби м. Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у виконавчому проваджені на підставі ухвали Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.01.2010 року у справі № 2-343. 
Судові витрати залишити за рахунок позивача.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Дніпровський районний суд міста Кам`янського шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення складений – 09 квітня 2026 року.

Суддя Лобарчук О.О.