номер провадження справи 6/13/25

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2026 Справа № 908/191/25
м.Запоріжжя Запорізької області 

Господарський суд Запорізької області у складі судді Федько О.А., 
за участю секретаря судового засідання Краснікової С.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні справу № 908/191/25
за позовом: Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (69035, м. Запоріжжя, вул. Якова Новицького, буд. 5) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах,
позивача: Південного офісу Держаудитслужби (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області (54001, м. Миколаїв, вул. Спаська, буд. 42-а)
до відповідача-1: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (55001, Миколаївська область, м. Південноукраїнськ)
до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД» (69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4-а)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (проспект Олександра Поля, 2, м. Дніпро, 49004)
про визнання недійсним договору про закупівлю товару та застосування наслідків недійсності правочину, 

за участю представників сторін:
від прокуратури – Гапонова В.М., посвідчення;
від позивача - Біла Ю.В. (в режимі відеоконференції), самопредставництво, довіреність від 12.11.2025 № б/н, витяг з ЄДР;
від відповідача 1 – Берестовенко О.М. (в режимі відеоконференції), само представництво, витяг з ЄДР;
від відповідача 2 –Кузнєцов Д.О. (в режимі відеоконференції), адвокат, ордер серія АР №1222833;
від третьої особи – не з`явився.

Процесуальні дії по справі.
22.01.2025 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. №52-103-506вих-25 (документ сформований в системі «Електронний суд» 21.01.2025) Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Південного офісу Держаудитслужби в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до відповідачів: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД» про:
- визнання недійсним договору від 18.09.2017 №53-123-01-17-0363 про закупівлю товару за державні кошти, укладеного між Відокремленим підрозділом «Южноукраїнська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Графтрейд»;
- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» на користь філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» грошові кошти в сумі 60120,00 грн, а з філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» району одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 60120,00 грн стягнути в дохід держави в особі Південного офісу Держаудитслужби.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 22.01.2025, здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/191/25 та визначено до розгляду судді Федько О.А.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 27.01.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/191/25, присвоєно справі номер провадження 6/13/25. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.02.2025. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.
Ухвалою суду від 21.02.2025 у зв`язку з технічною неможливістю участі представника відповідача - 1 в судовому засіданні, відкладено підготовче засідання на 11.03.2025 о 09 год. 30 хв.
Ухвалою суду від 11.03.2025 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про зупинення провадження у справі. Зупинено провадження у справі №908/191/25 за позовом Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Південного офісу Держаудитслужби в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області до відповідачів: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:Південно-східне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету Українипро визнання недійсним договору про закупівлю товару та застосування наслідків недійсності правочину до закінчення перегляду в касаційному порядку Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.
Ухвалою суду від 19.01.2026 поновлено провадження у справі №908/191/25. Підготовче засідання у справі призначено на 03.02.2026 о 10 год. 00 хв.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 03.02.2026 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Закрито підготовче провадження у справі № 908/191/25. Призначено справу № 908/191/25 до судового розгляду по суті на 04.03.2026 о 12 год. 00 хв.
Ухвалою суду від 04.03.2026 відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 17.03.2026 о 12 год. 00 хв.
В судовому засіданні 17.03.2026 було оголошено перерву до 26.03.2026 о 12 год. 20 хв.
У судове засідання 26.03.2026 з`явився прокурор, в режимі відеоконференції представники позивача, відповідача-1 та відповідача-2. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Ухвала суду від 17.03.2026 доставлена до його електронного кабінету в підсистемі Електронний суд в ЄСІКС 18.03.2026. У поясненнях від 13.02.2025 (вх. №3338/08-08/25) представник третьої особи - Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України просив розгляд справи здійснювати без участі представника відділення.
Ураховуючи належне повідомлення третьої особи про дату, час і місце розгляду справи, суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.
У судовому засіданні 26.03.2026 судом в порядку ст. 240 ГПК України проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. Суд повідомив строк виготовлення повного тексту рішення, роз`яснив порядок і строк його оскарження.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.
В якості підстави для звернення з позовом прокурор зазначив про наявність між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі заступника генерального директора ВП «Южно-українська АЕС» та ТОВ «Графтрейд» господарських правовідносин, які врегульовані договором на постачання товару №53-123-01-17-0363 від 18.09.2017. Зазначений договір виконано обома сторонами у повному обсязі, відповідачем-1 перераховано на користь ТОВ «Графтрейд» грошові кошти в сумі 60120,00 грн. 
Рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.10.2022 № 54/21-р/к визнано ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, проведених Відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» на закупівлю профільного кільця до регулятора WRD220.300/300 – 3 шт (пункт РПЗ - 9.522) товар - код CPV 42130000-9 по ДК 021:2015 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (п. 1 резолютивної частини рішення АКМУ).
Вказаним рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ТОВ «Графтрейд» накладено штраф за виявлені порушення у сумі 1 500 грн.
Прокурор стверджує, що через вчинення ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» антиконкурентних узгоджених дій, змагання між зазначеними суб`єктами господарювання під час підготовки та участі в торгах не відбувалося, тобто суб`єкти господарювання не намагалися здобути завдяки власним досягненням переваги над іншими учасниками торгів. Внаслідок чого замовник був вимушений обрати найкращу запропоновану цінову пропозицію, яка склалася не завдяки економічній конкуренції, а у результаті узгодженої неконкурентної поведінки.
З огляду на викладене прокурор вважає, що у діях ТОВ «Графтрейд» вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Відтак, договір від 18.09.2017 № 53-123-01-17-0363 укладений за підсумками відкритих торгів, результати яких спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства, його моральним засадам з умислу ТОВ «Графтрейд» на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України. Одержані ТОВ «Графтрейд» кошти у сумі 60 120 грн за цим правочином повинні бути повернуті іншій стороні договору, а отримані нею за рішенням суду кошти - стягнуті в дохід держави.
Південний офіс Держаудитслужби в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області у заяві вих. №151425-14/289-2025 від 03.02.2025, яка надійшла до суду 03.02.2025 (вх. № 2469/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд) повідомив, що у органу державного фінансового контролю в даному випадку відсутнє право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсним договору, укладеного за результатами процедури закупівлі UA-2017-08-10- 000197-b, оскільки в діях Замовника (Відокремленого підрозділу «Южно-Українська атомна електрична станція» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом») не вбачається порушення законодавства у сфері закупівель, а саме пункту 4 частини першої статті 17 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка діяла на момент проведення закупівлі). 
Зауважує, що здійснення державного контролю за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про захист економічної конкуренції» належить до повноважень органів Антимонопольного комітету України. 
У відзиві, який надійшов до суду 07.02.2025 (вх. № 2831/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд) АТ «НАЕК» «Енергоатом» заперечив проти заявлених позовних вимог. Посилалось на те, що договір про закупівлю товару №53-123-01-17-03638 від 18.09.2017 було виконано сторонами вчасно, зауважень не було, порушень не встановлено. На момент розгляду тендерної пропозиції ТОВ «ГРАФТРЕЙД» замовник не мав жодних законних підстав для відмови учаснику в участі у процедурі закупівлі чи відхилення тендерної пропозиції останнього, що свідчить про відсутність в діях замовника порушень норм Закону України «Про публічні закупівлі» та порушень самої процедури торгів, що виключає вину останнього чи його причетність до антиконкурентних узгоджених дій. 
Зауважував, що Прокурором не доведено належними та допустимими доказами, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення оспорюваного Договору за результатами закупівлі, наявність протиправних наслідків, а також наявність умислу (наміру) у сторін саме на укладення договору, що суперечить інтересам держави і суспільства.
Факт вчинення ТОВ «ГРАФТРЕЙД» порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій під час участі у спірній закупівлі, встановлений адміністративною колегією Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 06.10.2022 № 54/21-р/к по справі № 54/73-21, не є підставою для визнання договору недійсним як такого, що вчинений з метою, що суперечить інтересам держави і суспільства (ч. 3 ст. 228 ЦК України).
Відповідач-2 (ТОВ «Графтрейд») не скористався наданим йому законом правом на подання відзиву.
У відповіді на відзив вих. №52-103-1081ВИХ-25 від 11.02.2025 (вх. №3086/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 11.02.2025) прокурор зауважив, що інтерес держави у сфері публічних закупівель полягає в проведенні ефективних та прозорих публічних закупівель з дотриманням добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії та ефективності, відкритості та неупередженості, недопущення дискримінації учасників та корупційних дій. 
Зауважував про помилковість твердження Відповідача-1 щодо того, що прокурор не зазначив найголовнішої норми права, яка регулює недійсність договору про закупівлю, - статтю 43 Закону «Про публічні закупівлі», оскільки вказана норма права регулює питання нікчемності договору про закупівлю. Разом з тим, Закон не визначає прямо підстави для недійсності результатів закупівлі (торгів, аукціону). Такі підстави можуть бути встановлені спеціальним законодавством. До договорів, укладених за результатами закупівлі, застосовуються загальні правила з урахуванням особливостей, що встановлюються відповідними актами законодавства (постанова Верховного Суду від 17.10.2024 у справі № 914/1507/23).
Наполягав на тому, що спірні торги відбулися за участю учасників, які вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій між собою, договір, укладений за його підсумками, спотворено діями усіх учасників, та відповідно підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України.
13.02.2025 до суду від Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (третя особа у справі) надійшли письмові пояснення (вх. №3338/08-08/25, документ сформований в системі Електронний суд 13.02.2025). У поясненнях третя особа зазначила, що Відділення в межах своїх повноважень, визнало дії товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД» та товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН-М» порушенням законодавства про захист економічної конкуренції. Зауважило, що порушені у позовній заяві питання виходять за межі повноважень органів Антимонопольного комітету України.
04.03.2026 до суду від заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області надійшла заява вих. №15/2-1481-24 від 03.03.2026 (вх. №4824/08-08/26, документ сформований в системі Електронний суд) про повернення на стадію підготовчого провадження у справі №908/191/25 та зупинення провадження у справі №908/191/25 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.
17.03.2026 прокурор повторно звернувся до суду з заявою про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у справі (документ сформований в системі Електронний суд в ЄСІКС 16.03.2026, вх. № 5891/08-08/26).
Заяви прокурора про повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у справі №908/191/25 суд залишив без задоволення з огляду на таке.
До заяви про зупинення провадження у справі від 16.03.2026 прокурором додано ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24.02.2026 у справі №910/20111/23, якою вказану справу передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Втім, доказів на підтвердження прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/20111/23 суду не надано.
Так, згідно з пунктом 7 частини 1 ст. 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
Ураховуючи наведене, за відсутності станом на 17.03.2026 в провадженні Великої Палати Верховного Суду справи №910/20111/23, про яку зазначає прокурор, у господарського суду відсутні законні та фактичні підстави для повернення на стадію підготовчого провадження та зупинення провадження у справі №908/191/25.
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» 10.08.2017 в електронній системі публічних закупівель «ProZorro» опубліковано відомості про проведення закупівлі - «ДК 021:2015:42130000-9 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (ідентифікатор закупівлі UA-2017-08-10-000197-b). Очікувана вартість предмета закупівлі становила 53 070 гривень. 
Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій участь у вказаній закупівлі взяли участь два суб`єкти: Товариство з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» з пропозицією 50 100 грн та Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІОН-М» з пропозицією 53 070 грн. 
Протоколом розгляду тендерних пропозицій № 524 від 05.09.2017 тендерного комітету ВП «Южно-Українська АЕС» переможцем відкритих торгів визнано ТОВ «Графтрейд».
18.09.2017 між Державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі заступника генерального директора Відокремленого підрозділу «Южно-Українська АЕС» (Покупець, відповідач-1 у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» (Постачальник, відпрповідач-2 у справі) укладено договір від 18.09.2017 № 53-123-01-17- 03638 на постачання товару (далі - Договір). 
Згідно з п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю, а Покупець приймає на себе зобов`язання прийняти і сплатити товар - код CPV 42130000-9 по ДК 021:2015 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої, у кількості, асортименті і цінам зазначеним у специфікації № 1 (Додаток до договору № 1). 
За умовами п. 2.1. Договору загальна вартість товару складає 60120,00 грн з ПДВ.
Пунктом 12.2. Договору визначено, що строк цього договору закінчується 31.12.2018.
Сторони зобов`язання за вказаним правочином виконали в повному обсязі, що підтверджується Звітом про виконання договору про закупівлю (дата формування звіту 28 грудня 2017 року), опублікованого в електронній системі публічних закупівель «ProZorro». 
Ввідповідач-1 на виконання договору перерахував на користь ТОВ «Графтрейд» грошові кошти в загальній сумі 60120,00 грн, про що свідчить виписка про рух коштів по рахунку НОМЕР_1 за період з 18.09.2017 по 31.12.2017, яка є додатком до листа АТ «Райффайзен Банк» від 10.12.2024 №81-15-9/911998-БТ (т. 1 арк. спр. 29).
Рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 06.10.2022 № 54/21-р/к визнано ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» винними у вчиненні порушень законодавства про захист економічної конкуренції, передбачених пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів, проведених Відокремленим підрозділом «Южно-Українська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»» на закупівлю профільного кільця до регулятора WRD220.300/300 – 3 шт (пункт РПЗ - 9.522) товар - код CPV 42130000-9 по ДК 021:2015 - Арматура трубопровідна: крани, вентилі, клапани та подібні пристрої (оголошення про проведення процедури закупівлі розміщено на вебпорталі Уповноваженого органу з питань закупівель – https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2017-08-10-000197-b) (п. 1 резолютивної частини рішення АКМУ). 
Адміністративна колегія Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у своєму рішенні від 06.10.2022 № 54/21-р/к дійшла висновку, що ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» під час підготовки документації та участі у торгах на закупівлю діяли не самостійно, а узгоджували свої дії та не змагалися між собою, що є обов`язковою умовою участі в конкурентних процедурах закупівель за Законом України «Про публічні закупівлі».
Вказаним рішенням адміністративної колегії Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України на ТОВ «Графтрейд» накладено штраф за виявлені порушення у сумі 1500,00 грн. 
Відповідно до листа Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 12.11.2024 № 54-02/3243е, рішення адміністративної колегії ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» до суду не оскаржувалось та добровільно виконано. 
На переконання прокурора, договір від 18.09.2017 № 53-123-01-17-03638, укладений за підсумками тендера, результати якого спотворено антиконкурентними узгодженими діями всіх його учасників, підлягає визнанню недійсним як такий, що завідомо суперечить інтересам держави та суспільства з умислу ТОВ «Графтрейд» на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Щодо підстав здійснення прокурором представництва інтересів держави у спірних правовідносинах суд зазначає таке.
З положень статті 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді до юрисдикції якого вона віднесена законом.
До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина третя статті 4 ГПК України).
Згідно з частиною 3 статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Відповідно до частин четвертої ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. 
Підстави для звернення до суду прокурора визначені у ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», відповідно до норм якої прокурор здійснює представництво інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти висновку, що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так й інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).
Отже, суду належить з`ясувати питання наявності уповноваженого органу та вжиття ним заходів із захисту порушених інтересів держави.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що інтереси держави порушені тим, що внаслідок антиконкурентних узгоджених дій ТОВ «Графтрейд» та ТОВ «ЮНІОН-М» закупівля товару за державні кошти відбулась за відсутності реальної конкуренції та при формальному створенні її видимості. Наслідком стало нівелювання мети публічної закупівлі – отримання послуг з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу коштів. Оспорюваний договір про закупівлю, як наслідок антиконкурентних узгоджених дій, суперечить принципам публічних закупівель, що обґрунтовує необхідність судового захисту інтересів держави.
Частиною 4 ст. 13 Конституції України визначено, що держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом.
У зв`язку з цим, уповноважені державні та інші органи зобов`язані вживати (реалізувати) комплекс організаційно-правових та інших заходів, спрямованих на створення умов для такого захисту прав.
Відповідно до ч. 4 ст. 7 Закону України «Про публічні закупівлі» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює контроль у сфері публічних закупівель у межах своїх повноважень, визначених Конституцією та законами України. Моніторинг закупівель здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (ч. 1 ст. 8 указаного Закону). 
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.
При цьому на підставі п. 8, 10 ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону органу державного фінансового контролю надається право, зокрема, порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів. 
Відповідно до п. 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43, Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю. 
Основними завданнями Держаудитслужби є реалізація державної політики у сфері державного фінансового контролю; здійснення державного фінансового контролю, спрямованого на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, досягнення економії бюджетних коштів (пп. пп. 1, 3 п. 3 указаного Положення).
Отже Держаудитслужба є органом, який наділений повноваженнями на здійснення заходів контролю щодо додержання вимог чинного законодавства при проведенні замовниками публічних закупівель, а також на звернення до суду в інтересах держави у разі незабезпечення підконтрольною установою виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Аналогічна правова позиція Верховного Суду щодо наявності повноважень на звернення до суду Держаудитслужби та її підрозділів, а отже і прокурора в інтересах держави в їх особі, у разі не виконання вимог щодо усунення порушень законодавства, виявлених за результатами моніторингу закупівель, викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07 грудня 2018 року у справі № 924/1256/17 та у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі № 906/296/18.
На підставі наведеного суд виснує, що у спірних правовідносинах органом, уповноваженим державою на здійснення функцій контролю у сфері публічних закупівель та реагування на порушення законодавства у цій сфері, є Держаудитслужба, повноваження якої на відповідній території реалізуються Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 наведено правовий висновок, відповідно до якого прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Вознесенівською окружною прокуратурою міста Запоріжжя Запорізької області на виконання вимог, установлених ст. 23 вказаного Закону, листом від 09.10.2024 № 52-103-9530ВИХ-24 повідомлено Південний офіс Держаудитслужби та Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області щодо необхідності вжиття заходів до звернення до суду з відповідним позовом.
Згідно з відповіддю Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області листом від 31.10.2024 № 151425-17/1993-2024 повідомило, що не вбачає допущення порушення з боку ВП «Південноукраїнська АЕС» законодавства у сфері закупівель в частині прийняття ТОВ «ГРАФТРЕЙД» як переможця проведеної закупівлі. Тому у органу державного контролю відсутнє право порушувати питання про визнання недійсним договору, укладеного за результатами процедури закупівлі UA-2017-08-10-000197-b.
Зазначене є доказом нездійснення захисту інтересів держави та є підставою для застосування представницьких повноважень прокурором.
14.01.2025 прокурор направив на адресу позивача повідомлення вих. №52-103-319вих-25, в якому в порядку п. 4 ст. 23 закону України «Про прокуратуру» зазначив про звернення в інтересах держави до господарського суду Запорізької області з позовом до Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД» про визнання недійсним договору від 18.09.2017 №53-123-01-17-0363, як такого, що суперечить інтересам держави й суспільства.
З огляду на викладене суд виснує, що прокурором доведено наявність підстав представництва інтересів держави у спірних правовідносинах.
Щодо вимоги про визнання недійсним договору на постачання товару від 18.09.2017 №53-123-01-17-03638 та застосування наслідків недійсності правочину.
Спір у цій справі є господарським, стосується правовідносин сторін, що виникли з договору на постачання товару від 18.09.2017 №53-123-01-17-03638.
Суд зауважує, що за текстом позовної заяви та у прохальній частині позову прокурор просив суд визнати недійсним договір на постачання товару від 18.09.2017 №53-123-01-17-0363, укладеного за результатами процедури закупівлі з ідентифікатором UA-2017-08-10-000197- b. Втім, до позову надано копію договору на постачання товару від 18.09.2017 №53-123-01-17-03638, який укладений між відповідачами за результатами такої закупівлі.
З огляду на викладене, суд вважає, що вказаний недолік є механічною помилкою, допущеною прокурором, а розгляд судом вимог про визнання недійсним саме договору №53-123-01-17-03638 не свідчитиме про вихід суду за межі позовних вимог.
Предметом спору у цій справі є вимоги прокурора про визнання недійсним Договору на постачання товару від 18.09.2017 №53-123-01-17-03638 як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, а також вимоги про застосування наслідків недійсності цього договору, шляхом стягнення з ТОВ «Графтрейд» на користь філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» грошові кошти в сумі 60120,00 грн, а з філії «Відокремлений підрозділ «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» району одержані ним за рішенням суду грошові кошти у розмірі 60120,00 грн стягнути в дохід держави в особі Південного офісу Держаудитслужби на підставі ч.3 ст.228 ЦК.
Відповідно до частини 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою, третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлено законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнано судом недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з частиною 3 ст.228 ЦК, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.
Аналогічна за змістом норма містилась у ч.1 ст.208 ГК України (яка була чинною на моментвиникнення спірних відносин).
За приписами частини четвертої статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд ураховує, що провадження у цій справі було зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 922/3456/23.
Так, у постанові від 19.12.2025 у справі № 922/3456/23 об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду зазначила, що, вирішуючи питання щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК суд має враховувати що санкції, передбачені ч.3 ст.228 ЦК, ч.1 ст.208 ГК є не компенсаційними, а конфіскаційними санкціями, які передбачають стягнення усього отриманого за правочином на користь держави. Ці санкції спрямовані не на відновлення правового стану, який існував до порушення, а на покарання осіб, які порушили законодавчу заборону вчиняти правочин, який не відповідає інтересам держави і суспільства. Застосування наслідків, передбачених ч.3 ст.228 ЦК є втручанням держави у право власності приватних осіб. Тому підлягає застосуванню ст.1 Першого протоколу до Конвенції. ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на те, що для дотримання принципу пропорційності цивільна конфіскація має стосуватися майна, яке було отримане від злочинної діяльності, незаконного збагачення, майна, джерела походження якого сторона не могла пояснити, або майна, яке безпосередньо використовувалося при здійсненні злочинної діяльності. ЄСПЛ також визнав небезпечною тенденцію поширення конфіскації без вироку суду на випадки звичайних адміністративних порушень.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23 уточнив висновки, що містяться у постановах від 13.11.2024 у справі №911/934/23, від 17.10.2024 у справі №914/1507/23, а також інших постановах колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування ч.3 ст.228 ЦК, таким чином: «При визначенні підстав для застосування ч.3 ст.228 ЦК, яка містить санкцію конфіскаційного характеру, не властиву нормам цивільного законодавства, і яка несе в собі високі ризики втручання держави в право власності приватних осіб, суд має враховувати критерії, визначені ЄСПЛ, щодо пропорційності покарання (конфіскації без вироку суду) та можливості обрання менш обтяжливого заходу для винної сторони правочину (двосторонньої реституції, стягнення збитків, штрафу тощо). 
Ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції» (п. 105 постанови).
Верховний Суд у постанові від 20.03.2019 у справі №922/1391/18 вказав, що здійснивши правовий аналіз ч.3 ст.228 ЦК України можна дійти висновку, що ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. 
Отже, з урахуванням конфіскаційного характеру санкції суд зазначає, що для застосування частини третьої статті 228 ЦК України має бути доведено сукупність таких обставин:
- наявність конкретної мети правочину, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства;
- причинно-наслідковий зв`язок між такою метою та наслідками правочину;
- умисел сторони (сторін) на досягнення цієї протиправної мети;
- пропорційність обраного засобу втручання (санкції) легітимній меті захисту публічних інтересів.
При цьому суд зазначає, що державні інтереси - це інтереси, пов`язані з потребою у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (див. рішення Конституційного Суду України у рішенні № 3-рп/99 від 08.04.1999).
Поняття «інтереси держави» має невизначений зміст, і в кожному конкретному випадку необхідно встановити, порушені чи ні інтереси окремої особи або держави. Інтереси держави - це закріплена Конституцією та законами України, міжнародними договорами (іншими правовими актами) система фундаментальних цінностей у найбільш важливих сферах життєдіяльності українського народу і суспільства.
У контексті публічних закупівель такими інтересами є забезпечення добросовісної конкуренції та ефективного використання бюджетних коштів.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у пункті 95 постанови від 19.12.2025 по справі №922/3456/23 зазначила, що антиконкурентна поведінка спрямована на спотворення конкуренції між учасниками торгів, але не завжди має за мету завдати шкоди державі чи підривати її інтереси. Тому така поведінка сама по собі не трансформує правочин у такий, що суперечить інтересам держави та суспільства у значенні ч.3 ст.228 ЦК.
Отже, для застосування приписів ч.3 ст.228 ЦК України прокурор у цій справі мав довести, що сам правочин на постачання товару за своєю суттю є протиправним, спрямованим на порушення інтересів держави та суспільства. Втім прокурор лише стверджував про порушення ТОВ «Графтрейд» Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів (тендерів). 
Втім, сам по собі встановлений рішенням органу Антимонопольного комітету України факт вчинення антиконкурентних узгоджених дій не звільняє Прокурора від обов`язку довести сукупність обставин, необхідних для застосування частини третьої статті 228 ЦК України.
З матеріалів справи вбачається, що спірний договір виконано сторонами належним чином: товар поставлено, його прийнято та оплачено, претензій щодо якості / комплектності товару відсутні.
При цьому матеріали справи не містять доказів недобросовісної поведінки замовника закупівлі.
Прокурор у даній справі не зазначав, що внаслідок укладення правочину держава понесла майнову шкоду, переплатила кошти або отримала товар неналежної якості, зазнала інших значних майнових втрат, співмірних із конфіскаційною санкцією, що заявляється до застосування. Також не доведено, що на момент закупівлі існували реальні альтернативні тендерні пропозиції, які об`єктивно забезпечували істотну економію бюджетних коштів, однак були усунуті саме внаслідок встановлених АМКУ антиконкурентних узгоджених дій. 
За цих умов відсутній причинно-наслідковий зв`язок між порушенням конкуренції та погіршенням майнового становища держави, що виключає можливість кваліфікації правочину як такого, що вчинений з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства.
Суд також ураховує, що як вказала Об`єднана палата Верховного Суду у постанові від 19.12.2025 по справи №922/3456/23, враховуючи конфіскаційний характер санкції, передбаченої ч.3 ст.228 ЦК, який суд не може змінити, як і зменшити розмір, ця стаття може застосовуватися у виключних випадках порушення інтересів держави та суспільства, які, зокрема, можуть мати місце при вчинені особою кримінального злочину (тобто, за наявності обвинувального вироку суду, що набрав законної сили), або дій, якими державі та суспільству завдані значні збитки, а винна особа відповідно незаконно, безпідставно збагатилася (на суму, співставну із вартістю того, що стягується на користь держави, для дотримання принципу пропорційності втручання). Ця норма не може бути застосована у випадку порушення суб`єктом господарювання будь-яких норм чинного законодавства, яке регулює господарську діяльність, зокрема законодавства про захист конкуренції (пункт 100).
Верховний Суд під час розгляду вказаної вище справи також нагадав, що ЄСПЛ звертає увагу на важливість дотримання принципу пропорційності втручання і щодо добросовісного власника майна (у даній справі - добросовісної сторони правочину - Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»).
На перший погляд, приписи ч.3 ст.228 ЦК свідчать про те, що втручання у право володіння майном добросовісного учасника правочину не відбувається, невинна особа не має зазнавати збитків через недійсний правочин, адже сторона має отримати від порушника назад своє майно, а з неї стягується в дохід держави лише те, що вона отримала від порушника. Втім, Об`єднана палата вважає, що за умови застосування відповідних приписів ч.3 ст.228 ЦК, відбувається непропорційне втручання в право власності й добросовісного учасника.
По-перше, добросовісна сторона все одно втрачає очікуваний результат угоди. Вона витратила час, ресурси, можливо зазнала упущеної вигоди і зрештою залишиться ні з чим (лише зі своїм початковим майном/грошима). Якщо правочин був вигідним для неї, позбавлення майна чи прибутку може відчуватися як покарання, хоча умислу з її боку не було.
По-друге, конфіскація майна добросовісної сторони (того, що вона отримала від іншого учасника) означає, що держава вилучає майно у особи, яка не вчинила свідомого порушення. Такий крок потребує дуже переконливого обґрунтування публічним інтересом. ЄСПЛ у подібних справах перевіряє, чи не було можливості обмежитися менш суворими заходами щодо невинної особи (справа "Air Canada v. The United Kingdom") (пункти 107 – 110 Постанови).
На підставі викладеного, ураховуючи висновки щодо застосування приписів частини 3 ст. 228 ЦК України до спірних правовідносин, викладених у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 19.12.2025 у справі №922/3456/23, застосування вказаної норми до спірних відносин є порушенням принципу пропорційності втручання держави в мирне володіння майном (ст.1 Протоколу першого до Конвенції) як щодо ТОВ «Графтрейд», так і щодо добросовісної сторони правочину – Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».
За наведених обставин господарський суд дійшов висновку, що прокурором не доведено наявності сукупності умов, необхідних для визнання спірного договору недійсним саме на підставі частини 3 статті 228 ЦК України та застосування наслідків, передбачених цією нормою.
Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно із ст. ст. 78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..
Ураховуючи встановлені обставини у даній справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволені позову в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.
Згідно з п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України до основних засад (принципів) господарського судочинства, віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Запорізьку обласну прокуратуру відповідно до ст. 129 ГПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Заступника керівника Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах: Південного офісу Держаудитслужби в особі Управління Південного офісу Держаудитслужби в Миколаївській області до відповідачів: Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремленого підрозділу «Південноукраїнська атомна електрична станція» акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАФТРЕЙД» про визнання недійсним договору про постачання товару та застосування наслідків недійсності правочину – відмовити повністю.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 06.04.2026.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вебадресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.А. Федько