Справа № 632/2266/25
провадження № 2/632/293/26

Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України

"13" квітня 2026 р.         м. Златопіль

Суддя Златопільського міськрайонного суду Харківської області Кузьменко С.Л. за участю секретаря судового засідання Хохлової І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ТОВ «Коллект Центр» за підписом директора ТОВ «Коллект Центр» Марії Ткаченко до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

ВСТАНОВИВ:

Позивач, директор Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» в особі директора Марії Ткаченко, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019 року в розмірі 23896,48 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10822,16 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10354,76 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами 1858,21 грн.; інфляційні збитки 687,90 грн.; нараховані 3% річних 173,45 грн.; а також послуги правничої допомоги в сумі 13000,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн.
У позовній заяві позивач просить суд провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Розгляд позовної заяви здійснювати за відсутністю представника позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечують.
В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач посилався, що 13.08.2019 року між АТ ««РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Договір №014/0492/82/0312272.
20.09.2019 АТ ««РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали Договір факторингу №114/2-19-F. Відповідно, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ».
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №114/2-19-F від 20.09.2019 від АТ ««РАЙФФАЙЗЕН БАНК» до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 на загальну суму 23896,48 грн.
28.12.2022 було укладено договір №28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0492/82/0312272.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №014/0492/82/0312272.
Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 08.12.2025 позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без руху.
Ухвалою Златопільського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2025 прийнято позовну заяву ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» про стягнення заборгованості за кредитним договором до розгляду. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено перше судове засідання у приміщенні Златопільського міськрайонного суду Харківської області на 27.01.2026.
13.01.2026 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач не погоджується з доводами позивача, вважає позов безпідставним та необґрунтованим. Зокрема, не заперечує існування договірних кредитних правовідносин, проте, нарахування процентів за користування кредитом вважає неправомірним. Відповідач вважає завищеними витрати на правову допомогу позивачем та просить суд застосувати позовну давність і відмовити у позові.
На адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив зі спростуванням позиції відповідачки, викладеної у відзиві на позов.
Судове засідання призначене на 27.01.2026 відкладено на 02.03.2026.
26.02.2026 на адресу суду надійшла заява представника позивача Рибалка О.К. про надання можливості участі в судовому засіданнів режимі відеоконференції.
Ухвалою судді від 02.03.2026 заява представника позивача Рибалка О.К щодо участі в судовому засіданні в режимі відоконференції задоволена.
Судове засідання призначене на 02.03.2026 відкладено на 13.04.2026.
09.04.2026 від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі ТОВ «Колект центр».
Учасники по справі у судове засідання не з`явилися про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином: засобами Електронного суду.
Суддя, вивчивши позовну заяву, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши матеріали справи, встановив обставини та відповідні до них правовідносини, що виникли між сторонами.
Судом встановлено, що 13.08.2019 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено Заяву-договір №014/0492/82/0312272.
Відповідно до умов кредитного Договору, Банк зобов`язаний надати Клієнту Кредит в сумі 11091,39 грн. (одинадцять тисяч дев`яносто одна грн. 39 коп.). Строк Кредиту - 24 місяці з 13.08.2019 (дата надання кредиту) по 13.08.2021 (Дата повного погашення Кредиту).
За умовами договору: Банк відкриває Поточний рахунок «Для виплат» ІВАN UА380805 2620 в гривнях на ім.'я Клієнта та здійснює його Розрахунково-касове обслуговування у відповідності до Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування Поточних рахунків фізичних осіб. Поточний рахунок призначений для зарахування коштів Кредиту згідно цієї Заяви-Договору, а також внесення Клієнтом готівкових та безготівкових коштів на Поточний рахунок виключно з метою погашення Кредиту. Кредит надається шляхом зарахування коштів кредиту на КР з наступним відображенням операції надання Кредиту на КР через Поточний рахунок в Дату надання Кредиту (у разі його надання в Операційний час) або на наступний Операційний день (у разі надання Кредиту після закінчення Операційного часу).
Для контролю за станом та рухом коштів по КР, Клієнт підключається до Послуги «Мобільний банкінг», яка передбачає направлення Клієнту sms-повідомлень про стан КР та проведені по КР операції на номер мобільного телефону Клієнта НОМЕР_1 .
Також, умовами кредитного договору передбачено тип та розмір процентної ставки за користування кредитом.
Також, підписавши кредитний договір, Клієнт підтвердив, що перед підписанням Заяви-Договору він повідомлений про усі умови споживчого кредитування в АТ «Райффайзен Банк Аваль» та орієнтовну вартість Кредиту, що підтверджується підписом Клієнта про його ознайомлення з паспортом споживчого кредиту «Кредит готівкою» та не має зауважень, претензій щодо наданої інформації. Надана інформація Клієнту є повною, необхідною, доступною, достовірною та своєчасною.
Також, сторонами узгоджено, що до правовідносин пов`язаних з укладанням та виконанням умов цього Договору, застосовується строк позовної давності тривалістю 70 років.
Ознайомившись з Паспортом кредиту та підписавши його, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором.
Кредитодавець належним чином виконав свої зобов`язання за Договором, надавши Позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами Договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви.
Згідно з умовами Договору Позичальник зобов`язаний у встановлений Договором строк, повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені Договором.
Незважаючи на це, Відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Договором.
Згідно розрахунку заборгованості АТ «РАЙФФАЙЗЕНН БАНК» за кредитним договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019 р., загальна заборгованість становить 23896,48 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 10822,16 грн. - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10354,76 грн. - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 1858,21 грн. - Інфляційні збитки - 687,90 грн. - Нараховані 3% річних - 173,45 грн.
20.09.2019 було укладено договір №114/2-19-F, відповідно до якого АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0492/82/0312272.
Згідно Витягу з реєстру боржників від 17.02.2020 до договору №114/2-19-F від 20.09.2019 загальна сума заборгованості складає 15001,33 грн. (п`ятнадцять тисяч одна грн. 33 коп.), з яких: 10822,16 грн. (десять тисяч вісімсот двадцять дві грн. 16 коп.) заборгованість за тілом кредиту; 2320,96 грн. (дві тисячі триста двадцять грн. 96 коп.) заборгованість за відсотками; 1858,21 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім грн. 21 коп.) сума пені.
28.12.2022 було укладено договір №28-12/2022, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №014/0492/82/0312272.
Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором №014/0492/82/0312272.
Згідно Витягу з Додатку №1 до Додаткової угоди №4/5 від 04.02.2025 до Договору №28-12/2022 загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019 р. становить 23896,48 грн. (двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто шість грн. 48 коп.), з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 10822,16 грн. (десять тисяч вісімсот двадцять дві грн. 16 коп.); заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10354,76 грн. (десять тисяч триста п`ятдесят чотири грн. 76 коп.); заборгованість за пенею та/або штрафами 1858,21 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім грн. 21 коп.); інфляційні збитки 687,90 грн. (шістсот вісімдесят сім грн. 90 коп.); нараховані 3% річних 173,45 грн. (сто сімдесят три грн. 45 коп.).
Сума переходу права вимоги за договором факторингу не може перевищувати суми вимоги первинного кредитора, тому суддя вважає, що стягненню підлягає сума, яка була передана первинним кредитором за договором факторингу в розмірі 15001,33 грн. (п`ятнадцять тисяч одна грн. 33 коп.).
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості на момент подання позовної заяви за кредитним договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019 повинна становити 15001,33 грн. (п`ятнадцять тисяч одна грн. 33 коп.), з яких: 10822,16 грн. (десять тисяч вісімсот двадцять дві грн. 16 коп.) заборгованість за тілом кредиту; 2320,96 грн. (дві тисячі триста двадцять грн. 96 коп.) заборгованість за відсотками; 1858,21 грн. (одна тисяча вісімсот п`ятдесят вісім грн. 21 коп.) сума пені.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.
За правилами ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно з положеннями ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
У відповідності до вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом ст.626, ст.628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правилами ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним, як це закріплено вимогами ст.1055 ЦК України.
За правилами ст.526, ст.527, ст.530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в установлений термін.
Згідно зі ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
За змістом ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядок, що встановлені договором.
Відповідно до п.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишається, та сплати процентів.
Положеннями ст.1054 ЦК України закріплено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з вимогами ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У відповідності до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Виходячи з наведеного вище, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019.
Правилами ст.514 ЦК України унормовано, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Виходячи з того, що відповідачем ОСОБА_1 не надано суду доказів на підтвердження тих обставин, що нею належним чином виконувалися умови кредитного договору, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, які свідчать про наявність порушення відповідачем прав позивача за вказаним вище кредитним договором, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача щодо стягнення з відповідача на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» суми заборгованості за кредитом, суми заборгованості по відсотках.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ч.1 ст.1084 ЦК України).
Відповідач у справі не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», які вказані у первинних кредитних договорах, і таке виконання було б належним в розумінні вимог ст.516 ЦК України.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 вересня 2015 року по справі № 6-979цс15, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Таким чином, беручи до уваги наведені вище обставини та вимоги діючого законодавства України, суд доходить висновку, що між сторонами по справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повного повернення вказаних грошових сум позичальнику у вигляді тілу кредиту, відсотків матеріали справи не містять, а відтак, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, відсотками не є в повній мірі обґрунтованими, тому підлягають частковому задоволенню.
Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів: «Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці. зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року, заява №38722/02). Ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування; питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ст.82 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.
Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов`язки сторін. Всі ці складові могли бути з`ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ЦПК України, всебічне і повне з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин.
Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язок із доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43, 49 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.43 ЦПК України), так і обов`язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
У разі недотримання вимог співмірності суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Відповідачка подала до суду відповідну заяву про зменшення витрат на правничу допомогу, обґрунтувавши її неспівмірністю із заявленими вимогами, тим більше з тими, що підлягають задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Адвокатським об`єднанням «ЛІГАЛ АССІСТАНС» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» 01.07.2024 укладено договір про надання правової допомоги.
На підтвердження розміру судових витрат на професійну правничу допомогу адвокатом, окрім договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2024, додано прайс-лист про вартість послуг, затверджений 01.11.2023 року; заявку на надання юридичної допомоги №1990 від 01.10.2025 та Витяг з Акту №15 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 на суму 13000,00 грн. (тринадцять тисяч грн. 00 коп.)
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі №211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17).
З урахуванням принципу співмірності, невеликої складності справи, великої кількості однотипних справ за позовом позивача по всій країні, обсягу виконаної адвокатом роботи, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, суд дійшов висновку, що вартість фактично наданих для ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» послуг у вигляді професійної правової (правничої) допомоги у 13000,00 грн. (тринадцять тисяч грн. 00 коп.) має бути зменшена.
Суддя вважає, що обґрунтованим та співмірним в даному випадку розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума у 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.).
Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1520,69 грн. (одна тисяча п`ятсот двадцять грн. 69 коп.), з розрахунку 2422,40х(15001,33/23896,48)=1520,69.
На підставі викладеного, керуючись ст. 11, 12, 13, 81, 89, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, 
ВИРІШИВ: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором №014/0492/82/0312272 від 13.08.2019 у розмірі 15001,33 грн. (п`ятнадцять тисяч одна грн. 33 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ 44276926, місцезнаходження: вул. Мечнікова, будинок 3, офіс 306, місто Київ, 01133) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1520,69 грн. (одна тисяча п`ятсот двадцять грн. 69 коп.) та витрати по сплаті за послуги правничої допомоги у розмірі 4000,00 гривень (чотири тисячі грн. 00 коп.).
Копію рішення направити позивачеві засобами Електронного суду у порядку ч.7 ст.14 та ч.5 ст.272 ЦПК України, а відповідачеві засобами поштового зв`язку.
Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.
На виконання п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін:
ПОЗИВАЧ: Товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», ЄДРПОУ 44276926, місце знаходження: 01133, м. Київ, вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306; тел. +380443740151, електронна адреса: info@collect-center.com.ua
ВІДПОВІДАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; паспорт громадянина України НОМЕР_3 , виданий органом 6348 від 28.01.2022 р., РНОКПП НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; тел.: НОМЕР_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Суддя:	  	С.  Л.  Кузьменко