П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/7513/25	

Суддя першої інстанції - Юхтенко Л.Р.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Дегтярьової С.В.,
суддів – Крусяна А.В., Яковлєва О.В.,
розглянув в порядку письмового провадження у місті Одеса апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №420/7513/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Рекламна компанія "ПРОМО ЮГ" до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна компанія «ПРОМО ЮГ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області та Державної податкової служби України, в якому просило: 
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05 грудня 2024 року №12161267/43334379 про відмову в реєстрації податкової накладної №364 від 02 грудня 2024 року; 
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних днем її фактичного подання податкову накладну №364 від 02 грудня 2024 року на суму 122500,00 грн, яка складена ТОВ «РК «ПРОМО ЮГ» та направлена 03 грудня 2024 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 позовні вимоги задоволені.
До П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року у справі №420/7513/25. 
Головне управління Державної податкової служби в Одеській області в апеляційній скарзі зазначило, що Одеський окружний адміністративний суд допустив порушення норм процесуального права, що призвело до порушень норми матеріального права, таких як п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України.
Показники, визначені п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України повинні підтверджуватись первинними документами, які податкові органи мають право вивчати і перевіряти під час проведення перевірок, що обумовлено пп.20.1.8 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України. 
Окрім того, судом першої інстанції проігноровано позицію Верховного суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 640/4480/Г9, суд акцентував увагу саме на тому, що підставою для формування сум податкового кредиту з ПДВ, підставою для формування податкової накладної та, відповідно, підставою для реєстрації податкової накладної є реальне виконання господарських операцій, які є об`єктом оподаткування.
Апелянт зазначає, що обов`язок довести реальність господарської операції та підтвердити її належними документами покладається виключно на позивача. Вказані первинні документи мають відповідати стандартам бухгалтерського обліку та вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». 
Також апелянт зазначає, що чинним законодавством повноваження щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування після зупинення наразі покладені на Державну податкову службу.
У зв`язку з вищевикладеним, апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що остання не містить інших доводів, ніж ті що були зазначені в відзиві на позовну заяву, вказані обставини повно та всебічно були з`ясовані в адміністративній справі та їм надано правову оцінку. З огляду на вказане, вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року є законним та обґрунтованим, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав, позивач просить залишити апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року без змін. Стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом апеляційної скарги в розмірі 5 680 (п`ять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.
У клопотанні від 11 березня 2026 року Головне управління ДПС в Одеській області зазначило, що оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на підготовку матеріалів як кваліфікований фахівець, враховуючи, що на розгляді в Одеському окружному адміністративному суді розглядаються безліч судових справ з аналогічним предметом спору – скасування рішень про відмову в реєстрації податкової накладної, відповідачі дійшли висновку, що ця справа не потребувала затрат значного часу, підготовка цієї справи не вимагала великого обсягу юридичної і технічної роботи, тому вважає справедливим призначити позивачеві компенсації витрат на правову допомогу адвоката, що становить розмір прожиткового мінімуму на 2025 рік станом на час звернення з позовом до суду. Тому, просить відмовити в задоволенні заяви ТОВ Рекламна компанія «ПРОМО ЮГ» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу – у разі задоволення заяви ТОВ Рекламна компанія «ПРОМО ЮГ».
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 лютого 2026 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
26 лютого 2026 року недоліки усунуто.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2026 року відкрите апеляційне провадження.
09 березня 2026 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.
11 березня 2026 року до суду надійшло клопотання від Головного управління ДПС в Одеській області.
24 березня 2026 року матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.
02 квітня 2026 року справу призначено до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів перевірила матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, та дійшла висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Суд першої інстанції встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна компанія «ПРОМО ЮГ» зареєстроване 06 листопада 2019 року. Основний вид господарської діяльності: 73.11 Рекламні агентства. 
Судом встановлено, що з метою здійснення господарської діяльності 31 жовтня 2024 року між ТОВ «РЕКЛАМНА КОМПАНІЯ ПРОМО ЮГ» (виконавець) та ТОВ «ЛЕРУА МЕРЛЕН УКРАЇНА» (замовник) уклали договір №15.10.24/11, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надати замовнику послуги (виконати роботи) в порядку та на умовах визначених цим договором та додатками до нього, а замовник зобов`язується приймати послуги (роботи) та своєчасно здійснювати оплату згідно з умовами цього договору (п. 1.1 договору)
Конкретний предмет кожного замовлення узгоджується сторонами в специфікаціях, які є додатками до договору. Найменування, обсяг, ціна послуг (робіт) зазначається у специфікаціях, актах та рахунках виконавця (п. 1.3-1.4 договору)
Оплата послуг (робіт) здійснюється замовником за рахунком наданим замовнику виконавцем, у національній валюті України (гривні) шляхом безготівкового переказу грошових коштів на поточний рахунок виконавця, в наступному порядку: 
- шляхом передплати не менше 30% від загальної вартості послуг (робіт) визначеної у специфікації, на банківський рахунок виконавця протягом 5 банківських днів з дати укладення специфікації та отримання замовником рахунку-фактури;
- остаточний розрахунок за послуги перераховується на рахунок виконавця протягом 14 банківських днів з дня отримання замовником послуг згідно специфікації та підписання належним чином оформленого акту приймання-передачі послуг, але в будь-якому випадку не раніше реєстрації належним чином складеної виконавцем податкової накладної в порядку, передбаченому законодавством України, у найближчий платіжний день замовника. (п. 2.3 договору)
Відповідно до специфікації виконавець зобов`язується надати (виконати) замовнику наступні послуги: демонтаж рекламних конструкцій, в кількості 1 послуга, на суму 175 000,00 грн. 
Відповідно до додаткових умов: п.2 період надання (виконання) з 01 листопада 2024 року по 15 листопада 2024 року у наступному обсязі: демонтаж рекламних щитів при виїзді на територію магазину. 
За вказані послуги виконавцем виставлено рахунок на оплату № 231 від 31 жовтня 2024 року на суму 175000,00 грн у т.ч. ПДВ 29166,67 грн.
Судом встановлено, що відповідно до банківської виписки по рахунку за період з 01 листопада 2024 року по 30 листопада 2024 року замовником 08 листопада 2024 року було здійснено передоплату в розмірі 30% - 52500,00 грн. 
Так, судом встановлено, що на виконання умов вказаного договору виконавцем було надано послуги у вигляді демонтажу зовнішніх конструкцій» на суму 175000,00 грн, про що підписано Акт надання послуг № 254 від 02 грудня 2024 року, який став підставою для виписки податкової накладної. 
Також, судом встановлено, що для виконання вказаних послуг позивачем було залучено до участі третіх осіб, про що свідчать: акт надання послуг №410 від 02 грудня 2024 року щодо надання послуги «послуги автовишки 27м» укладеного з ТОВ «Спеценергобуд-Бесарабія», Акт №61 від 29 листопада 2024 року прийому-передачі виконаних робіт з ФОП ОСОБА_1 . 
Так, судом встановлено, що за фактом надання послуг, позивачем було складено та направлено на реєстрацію ПН № 364 від 02 грудня 2024 року на загальну суму 122 500,00 грн.
Відповідно до квитанції № 9365776273 від 03 грудня 2024 року реєстрацію вказаної ПН зупинено, з підстав того, що «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.12.2024 №364 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 73.11, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомляємо: показник "D"=1.5422%, "Рпоточ"=20166.68 Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Пропонуємо надати пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі».
На пропозицію податкового органу позивачем надано повідомлення №1 від 03 грудня 2024 року про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
До вказаного повідомлення було надано: 6 додатків.
В графі «пояснення» зазначено: ТОВ "ЛЕРУА МЕРЛЕН УКРАЇНА" у зв`язку із ліквідацією бренду в м. Одеса, перерахувало 08.11.24 р. аванс в сумі 52500,00 грн за демонтаж рекламних конструкцій на фасаді. ТОВ "РК "ПРОМО ЮГ" власними силами в листопаді 2024 року демонтувало рекламні конструкції, підписавши акт виконаних послуг. ТОВ "РК "ПРОМО ЮГ" 28.11.24 р. для виконання робіт замовило послуги автовишки (оплата з послуги та рахунок надається). Демонтовані рекламні конструкції були передані керівництву ТОВ "ЛЕРУА МЕРЛЕН УКРАЇНА" з подальшою їх утилізацією.
Проте, 05 грудня 2024 року відповідачем за результатами розгляду наявних документів прийняло рішення №12161267/43334379 про відмову у реєстрації ПН/РК в ЄРПН.
Підставою для відмови у реєстрації якої вказано: надання платником податків копій документів складених з порушенням законодавства. 
Додаткова інформація: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України.
Згідно з п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, уповноваженої платником особи відповідно до вимог Закону України "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги" та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначений в Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 (далі - Порядок №1246).
Відповідно до п.2 Порядку №1246, податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно п.12 Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України “Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги”, “Про електронні документи та електронний документообіг” та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Мінфіну від 6 червня 2017 року № 557.
Відповідно до п.13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених п.12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
01 лютого 2020 року набрав чинності Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165).
Так, п.5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Відповідно до п.6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, який склав та/або подав податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (крім розрахунку коригування, складеного відповідно до вимог підпунктів “б” і “в” підпункту 97.4 пункту 97 підрозділу 2 розділу ХХ “Перехідні положення” Кодексу).
Пунктами 10, 11 Порядку передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 року № 520.
Додатком 1 до Порядку №1165 установлено, зокрема, наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість: п.1 “Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах”.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пу.201.16 ст.201 ПК України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, врегульовано Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року №520 (далі Порядок №520).
Пунктами 2-7 Порядку №520 передбачено, що рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” і “Про електронні довірчі послуги”.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Платник податку, який склав податкову накладну, розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може подати такі документи: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
У разі, коли у квитанції до податкової накладної / розрахунку коригування зазначено код товару/послуги згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності/умовним кодом товару/Державним класифікатором продукції та послуг, операція за яким стала підставою для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів виключно до такої операції.
Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/ розрахунку коригування.
Письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України “Про електронні документи та електронний документообіг” та “Про електронні довірчі послуги”.
Колегія суддів дослідила матеріали справи, доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає необхідним зазначити наступне. 
Колегією суддів встановлено, що 03 грудня 2024 року за №1 позивач надав пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарських операцій та копії документів. Однак, комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної 05 грудня 2024 року прийняте рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Підставою для такого рішення став висновок про надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Відповідного обґрунтування того, які саме порушення законодавства містять надані документи, рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містить.
У графі «Додаткова інформація (зазначити конкретні документи)» оскаржуваних рішень зазначено: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Тобто, контролюючий орган будь-якої оцінки вказаним у поясненнях обставинам не надав, оспорюване рішення не містить мотивів наявності підстав неврахування наданих позивачем пояснень та долучених документів.
Колегія суддів зауважує, що така підстава для відмови у реєстрації податкових накладних як «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства» повинна бути конкретизована шляхом зазначення того, які саме документи та з порушенням якої норми законодавства вони були складені.
Однак, інформації про те, які саме документи були оформлені з порушенням законодавства, і в чому ці порушення полягають, оскаржуване рішення не містить.
Колегія суддів наголошує, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постановах від 23.10.2018 року у справі №822/1817/18 (адміністративне провадження №К/9901/62472/18), від 21.05.2019 року у справі №0940/1240/18 (адміністративне провадження №К/9901/7590/19), від 02.07.2019 року у справі №140/2160/18 (адміністративне провадження №К/9901/13662/19).
Загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість. В разі відсутності в індивідуальному акті підстав його прийняття, чітких та зрозумілих мотивів, такий акт не може вважатися правомірним.
Натомість, оскаржуване в цій справі рішення податкового органу не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, його обґрунтованості, а тому є протиправним.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення адміністративного позову. 
Суд першої інстанції повно та всебічно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку зібраним доказам та правильно визначив правову природу спірних правовідносин, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни рішення суду.
За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Стосовно вимоги відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, понесених апелянтом під час апеляційного провадження, колегія суддів зазначає наступне. 
До матеріалів справи апелянтом не надано документальних доказів укладення договору про надання правової допомоги та доказів його виконання, в тому числі і доказів понесення витрат в сумі, що вказана в апеляційній скарзі, а тому колегія суддів не вбачає підстав для їх стягнення.
Керуючись статтями 2, 5, 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби в Одеській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. В інших випадках постанова не підлягає касаційному оскарженню. 
Повний текст судового рішення складений 23 квітня 2026 року.

Суддя доповідач С.В. Дегтярьова

Судді А.В. Крусян

О.В. Яковлєв